Държавен вестник, бр. 33, 2016 г., стр. 30

СТР.  30	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  33
електронна поща, факс или по друг начин, 
позволяващ писмен запис и удостоверяване 
на автентичността. 
(5) Актът за налагане на мерки за про-
цесуална принуда може да се изпрати за 
признаване и изпълнение само до една из-
пълняваща държава.
(6) Оригиналът на акта за налагане на 
мерки за процесуална принуда или завереното 
копие от него, както и оригиналът на удос-
товерението се изпращат на компетентния 
орган на изпълняващата държава, когато 
това е изрично поискано от него.
Удостоверение
Чл. 17. (1) Актът за налагане на мерки 
за процесуална принуда се изпраща заедно 
с удостоверение по образец съгласно при-
ложение № 1. Удостоверението се попълва 
и подписва от прокурора по чл. 15. 
(2) Удостоверението може да включва 
мерките, посочени в чл. 2, т. 1 – 6, както и 
други мерки за процесуална принуда, за които 
изпълняващата държава официално е уведо-
мила Генералния секретариат на Съвета на 
Европейския съюз, че ще упражнява надзор.
(3) Удостоверението съдържа адреса, на 
който лицето ще пребивава, както и всяка 
друга информация, която може да улесни 
упражняването на надзора върху мерките 
за процесуална принуда. 
(4) Удостоверението се превежда на офи-
циалния език или на един от официалните 
езици на изпълняващата държава, или на 
друг език, който държавата е посочила в 
декларация, депозирана при Генералния се-
кретариат на Съвета на Европейския съюз. 
Надзор върху мерките за процесуална 
принуда
Чл. 18. (1) Прокурорът упражнява надзор 
върху наложените мерки до признаването 
на изпратения акт за налагане на мерки 
за процесуална принуда и получаването на 
уведомление за това от компетентния орган 
на изпълняващата държава.
(2) Прокурорът възстановява надзора вър-
ху мерките за процесуална принуда, когато 
получи уведомление от компетентния орган 
на изпълняващата държава, че:
1. лицето, за което е взета мярка за про-
цесуална принуда, вече не пребивава в из-
пълняващата държава и има продължително 
или постоянно пребиваване в друга държава;
2. е постановен отказ за упражняване на 
надзор върху мерки за процесуална принуда, 
които са били изменени от съда по чл. 4;
3. е изтекъл максималният срок за упраж-
няване на надзор върху мерките за проце-
суална принуда съгласно законодателството 
на изпълняващата държава;
4. надзорът върху мерките за процесуална 
принуда е спрян, когато съдът по чл. 4:
а) не е предприел действия в съответния 
срок във връзка с по-рано получени уведом-
ления от компетентния орган на изпълнява-
щата държава за това, че лицето е нарушило 
мерките за процесуална принуда;
б) не е отговорил в съответния срок 
на запитвания на компетентния орган на 
изпълняващата държава относно необходи-
мостта от продължаване на надзора върху 
изпълнението на мерките. 
(3) Надзорът върху мерките за процесуална 
принуда се възстановява и когато прокурорът 
оттегли удостоверението по чл. 17.
(4) В случаите по ал. 2 и 3 прокурорът 
провежда консултации с компетентния орган 
на изпълняващата държава, за да се осигури 
непрекъснато упражняване на надзора върху 
мерките за процесуална принуда.
Продължаване на надзора върху мерките за 
процесуална принуда в изпълняващата държава
Чл. 19. (1) Прокурорът може да отправя 
искане до компетентния орган на изпълня-
ващата държава за продължаване на надзора 
върху мерките за процесуална принуда, преди 
да е изтекъл максималният срок за упраж-
няването му съгласно законодателството на 
изпълняващата държава. 
(2) В искането по ал. 1 се посочва сро-
кът, за който е необходимо продължаване 
на надзора.
Уведомяване и предоставяне на информация на 
компетентния орган на изпълняваща държава
Чл. 20. (1) По искане на компетентния 
орган на изпълняващата държава прокурорът 
незабавно предоставя информация относно:
1. самоличността, местонахождението и 
съдимостта на лицето, за което е взета мярка 
за процесуална принуда;
2. необходимостта от продължаване на над-
зора върху мерките за процесуална принуда.
(2) Прокурорът незабавно уведомява ком-
петентния орган на изпълняващата държава:
1. когато мярката за процесуална принуда 
бъде изменена или отменена; 
2. в случаите на обжалване на акта за 
налагане на мерки за процесуална принуда;
3. когато е издадена заповед за задържа-
не или друго съдебно решение със същото 
действие.
(3) Прокурорът може да провежда консул-
тации с компетентния орган на изпълняваща-
та държава по време на подготовката, преди 
изпращането на акта за налагане на мерки 
за процесуална принуда, както и по време 
на упражняване на надзора върху мерките 
за процесуална принуда в изпълняващата 
държава.