Държавен вестник, бр. 43, 2021 г., стр. 36

СТР.  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  43
ХБН
При ХБН независимо от степента на бъ-
бречното заболяване пациентите могат да 
се лекуват с терапевтичния режим GLE+ 
PIB за 8 седмици без цироза и за 12 седми-
ци с цироза. Пациентите с тежко увредена 
бъбречна функция ( eGFR < 30 ml/min) или 
на хемодиализа трябва да бъдат лекувани с 
EBR+ GZR за 12 седмици при GT1b. При GT1а 
лечението с EBR+ GZR е за 16 седмици при 
виремия над 800 000 IU/ml, като се прибавя 
RBV 200 mg при Нв над 100 G/l.
Лечението на НСV инфекцията преди 
бъбречна трансплантация подобрява пост­
оперативните резултати.
При ХБН (eGFR < 30 ml/min) или на 
хемодиализа пациентите не могат да бъдат 
лекувани със SOF-съдържащи режими.
НСС
Пациентите с НСV-свързан ХЦК трябва да 
се лекуват с ДДАС, ако се лекуват с палиа-
тивни методи. След чернодробна резекция и 
трансплантация подлежат също на лечение.
Посттрансплантационен рецидив на НСV 
инфекцията
Антивирусното лечение с ДДАС е добре да 
бъде проведено преди чернодробната транс-
плантация, докато пациентите са в листа на 
чакащите. Този подход доведе до намаление 
на чакащите за трансплантация. Транспланти-
раните пациенти с НСV инфекция получават 
рецидив късо време след трансплантацията, 
като инфекцията протича прогредиентно.
При трансплантираните дозата на Tacrolimus 
трябва да се коригира до 0,5 mg веднъж сед-
мично или 0,2 mg на всеки 3 дни, а дозата 
на Cyclosporin А трябва да се коригира до 
една пета от дневната доза, получавана преди 
лечението.
Лечение на НСV инфекция при наркоза-
висими
Лечението на HCV инфекцията при паци-
енти на субституиращо лечение се провежда 
по общоприетите терапевтични схеми. Трябва 
обаче на индивидуална основа да се обмисли 
в рамките на мултидисциплинарен екип. Не 
се изискват специфична корекция на дозата 
на Methadone и Buprenorphine при субститу-
иращото лечение, но следва да се извършва 
наблюдение за признаци на опиоидна ток-
сичност или абстиненция. Употребяващите 
наркотици и алкохол или други пациенти с 
текущи социални проблеми и/или анамнеза 
за психично заболяване, както и тези с упо-
треба на наркотици по време на лечението 
са изложени на риск от по-лошо придържане 
към лечението.
2.4.5. Мониториране на ефективността на 
терапията
При пациенти на лечение с ДДАС трябва 
да се излседва HCV RNA на 3-тия или 6-ия 
месец след лечението.
2.4.6. Проследяване за странични ефекти 
и лекарствени взаимодействия
Sofosbuvir – базираните терапевтични ре-
жими трябва да се използват с внимание при 
пациенти с eGFR < 30 ml/min/1.73m2) и тези 
на хемодиализа.
Лечение с NS3/4A протеазни инхибитори 
(Paritaprevir или Grazoprevir) не трябва да 
се прилага при пациенти с декомпенсирана 
цироза (Child-Pugh B и C).
Преди стартиране на терапия с ДДАС тряб-
ва внимателно да се проучат съпътстващите 
заболявания и лечението им, за да се вземат 
предвид евентуалните лекарствени взаимо-
действия (hep-druginteractions.org).
Жени с детероден потенциал и/или техните 
партньори трябва да използват ефективна фор-
ма на контрацепция по време на лечението, 
съдържащо Ribavirin, и за срок от 6 месеца 
след завършване на лечението.
Най-честите нежелани реакции при лече-
ние с ДДАС са умора, главоболие, сърбеж, 
безсъние, гадене.
Възможни лабораторни промени при ле-
чение с ДДАС са преходна хипербилируби-
немия (по-често индиректна), транзиторно 
повишение на трансаминазите, а при включен 
RBV – анемия.“
3.2. В т. 3. „ХРОНИЧЕН ХЕПАТИТ D“:
1. Точка 2.4. става т. 3.2.
2. Точка 2.5. става т. 3.3.
4. В раздел XIV „Порфирии“, т. 2. „Диаг­
ностичен и терапевтичен алгоритъм при пор-
фирии, протичащи с остър пристъп“, подточка 
2.6. „Лечение на острия порфиричен пристъп“, 
в т. 2.6.1. „Патогенетично лечение“ се правят 
следните изменения:
1. Изреченията „Всеки ml разтвор съдържа 
гивосиран натрий, еквивалентен на 189 mg ги-
восиран (givosiran). За подкожно приложение.“ се 
заменят с „Всеки ml разтвор съдържа гивоси-
ран натрий, еквивалентен на 189 mg гивосиран 
(givosiran) – за подкожно приложение.“
2. Навсякъде в текста думите „Givlaari“ 
и „Гивосиран“ се заменят с „GIVOSIRAN“.
5. Навсякъде в текста на приложението се 
правят следните изменения:
1. Думата „Метронидазол“ се заменя с 
„Metronidazole“.
2. Думата „Амоксицилин“ се заменя с 
„Amoxicillin“.
3. Думата „Тофацитиниб“ се заменя с 
„Tofacitinib“.
4. Думата „Такролимус“ се заменя с 
„Tacrolimus“.
5. Думата „Циклоспорин“ се заменя с 
„Ciclosporin“.