Държавен вестник, бр. 32, 2006 г., стр. 13

Б Р О Й  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдиите Васил Гоцев и Владислав Славов
по к.д. № 9 от 2005 г.
Подписахме решението при особено мнение
по следните съображения:
Член 47, ал. 2 от Конституцията, според който
жената майка се ползва от особена закрила на
държавата, постановява, че тази закрила се оси-
гурява чрез “платен отпуск преди и след раждане,
безплатна акушерска помощ, облекчаване на
труда и “други социални помощи”. Всички те са
изброени комулативно. Това означава, че право-
то на платен отпуск преди и след раждане не може
да се замести от “други социални помощи”, кои-
то се сочат в решението като алтернатива на пла-
тения отпуск при липса на изискуемия по чл. 48а
и 52а КСО осигурителен стаж. Съгласно чл. 47,
ал. 2 от Конституцията законодателят не може
да избира между това дали да осигури платен
отпуск на жената майка, или да є предостави друга
форма на социална закрила. Правото на платен
отпуск може да се комулира с други социални
помощи, но те не могат да го заместят. Конститу-
ционният текст не е обвързал правото на платен
отпуск с времетраенето на стажа.
Член 48, ал. 5 от Конституцията делегира на
законодателя право да определи със закон реда
на почивката и отпуската на работниците. Та-
кава делегация не се съдържа в чл. 47, ал. 2 от
Конституцията. Този, който поначало има пра-
во на отпуск съобразно съответното законода-
телство, трябва да получи платената отпуска
независимо от времетраенето на осигурител-
ния стаж. По друг начин и с други социални
помощи “ще бъде осигурена тази”, която изоб-
що няма право на отпуска.
Извън изложеното по принцип, което е съ-
ществено, направеният с мотивите на решени-
ето общ извод, че въвеждането на изискване за
шестмесечен осигурителен стаж при обезщете-
нията по чл. 48а и 52а КСО, съчетано с едновре-
менното въвеждане, макар и с друг закон на
мерки за финансово подпомагане на жените
майки, които не получават обезщетение, не про-
тиворечи на чл. 47, ал. 1 и 2 от Конституцията,
е дълбоко неправилен, защото:
а) по силата на чл. 51, ал. 2 от Конституция-
та работещата майка, която очевидно не е без-
работна, няма право на социална помощ;
б) в шестмесечния срок по чл. 48а и 52а КСО
работещата майка няма гарантирано право на
отпуск—с чл. 163 от Кодекса на труда се урежда
право на платен отпуск, а тя няма право на та-
къв, а в чл. 160 от Кодекса на труда—неплатен
отпуск, но по преценка на работодателя;
в) независимо от изложеното в точка “а”,
социалните помощи по чл. 2, 4, 5а и 8 ЗСПД са
поставени в зависимост от средномесечния
доход на член от семейството за предходните
дванадесет месеца, т.е. бременните жени или
майки с доход над посочения в чл. 4 ЗСПД, ня-
мат право на социална помощ.
Съдии: Васил Гоцев
Владислав Славов
СТАНОВИЩЕ
на съдията Румен Янков по к.д. № 9 от 2005 г.
Това становище няма претенции нито да е
оригинално, нито да е ново. То е опит да бъде
убеден съдът в каква насока трябва да бъдат
мотивите на решението.
В случай като настоящия става дума за соци-
ални права. Всичките те се отличават от тради-
ционните права на човека: от една страна, може
да се оспори тяхната универсалност—отнасят
се само до жените майки (в случая). Но да по-
лагат труд може да се случи и на жените обви-
няеми или подсъдими. Ако последните не пол-
зват осигурителни и социални права, разпоред-
бите ще са и пристрастни.
Въпросите могат да нараснат в по-нататъш-
ния ход на разсъждения. По принцип социал-
ните права са обусловени от непредвидени раз-
ходи за държавата. Кой трябва да поеме за-
дължението по обезпечаването им? Относно
правата, касаещи майчинството и отглежда-
нето на новороденото дете, се поставят и въп-
росите: трябва ли да се образуват фондове?
Попълването им трябва ли да се извършва
само от работодателите или отчасти и от ра-
ботника, и ако в последния случай да, в какво
съотношение? Могат ли фондовете да се за-
хранват изцяло или отчасти от данъчни от-
числения и т.н.? Каква е тяхната юридическа
природа? Какво е отношението между други-
те субективни права и социалните и в случая
на нарушаване на последните допустима ли е
съдебна защита?
Като си има предвид горното, в крайна
сметка се е утвърдило мнението, че става дума
не за право от класически тип, което може да
се реализира по съдебен ред, а за държавни
цели и задачи.
При тази хипотеза, ако социалното зако-
нодателство въобще не се прилага, може да се
говори за конституционно опущение, но не се
налага поправка на неговата ефективност.
Достатъчно е да бъде споменато в мотивите,
че доколкото в Конституцията съществуват
социални принципи или норми, гласуваните
на основание на тях закони не мога да бъдат
подложени на контрол. И обратно—усилията
на държавата в социалната сфера трябва да се
считат конституционно оправдани.
От тази гледна точка положените прост-
ранни усилия в мотивите на решението да се
тълкуват оспорените разпоредби на Кодекса
за социално осигуряване са излишни. Що се
отнася до обсъдените норми от Закона за со-
циалното подпомагане на деца—те са неотно-
сими.
Съдия: Румен Янков
25784