Държавен вестник, бр. 57, 2004 г., стр. 52

С Т Р .  52
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  57
2.4. Скорост на смачкване и дистанция
Мострата се смачква при скорост не по-малка от
5,1 mm/min и не повече от 7,6 mm/min. Минималната
дистанция на смачкване е 16,5 mm.
2.5. Събиране на данни
Данните за сила срещу деформация се събират в
аналогова или цифрова форма за всяка изпитана мос-
тра. Ако са събрани аналогови данни, е необходимо
средство за тяхното конвертиране към цифрови. Всич-
ки цифрови данни се събират при скорост не по-малка
от 5 Нz (5 точки за s).
2.6. Определяне якостта на смачкване
Всички данни преди 6,4 mm смачкване и след 16,5
mm смачкване се игнорират. Разделят се оставащите
данни на три секции или интервали на изместване
(n = 1, 2, 3) (виж фиг. 4), както следва:
а) 06,4—09,7 mm с границите на интервала;
б) 09,7—13,2 mm без границите на интервала;
в) 13,2—16,5 mm с границите на интервала.
Средната стойност за всяка секция се определя с
израза:
[F(n)1 + F(n)2 +. . . . F(n)m]
F(n) = –––––––––––––––– ; m = 1, 2, 3,
m
където m е броят на точки на данни, измерени във
всеки от трите интервала. Якостта на смачкване на
всяка секция се изчислява чрез:
F(n)
S(n) = –––– ; n = 1, 2, 3
A
2.7. Изисквания към якосттта на смачкване на
мостра
Мостра с шестоъгълни клетки преминава тази сер-
тификация, ако са изпълнени следните условия:
а) 0,308 МРа І S(n) І 0,342 МРа за 0,342 МРа материал;
б) 1,540 МРа І S(n) І 1,711 МРа за 1,711 МРа материал
n = 1, 2, 3.
2.8. Изисквания към якостта на смачкване на блок
Изпитват се осем мостри, взети от четири места,
равномерно разположени в блока. За да премине блок
тази сертификация, седем от осемте мостри следва да
изпълнят спецификацията на якост на смачкване на
предишния раздел.
3. Процедура на свързване чрез лепене
3.1. Непосредствено преди свързване повърхности-
те на алуминиевите листове, които се свързват, напъл-
но почистени, като се използва подходящ разтворител,
като 1-1-1 трихлоретан. Това се извършва поне два пъти
или както се изисква, за да се премахнат натрупвания от
смазка и мръсотия. Почистените повърхности се изтър-
кват с хартиена шкурка 120. Не се използва шкурка от
метален/силиконов карбид. Повърхностите напълно се
изтъркват, като шкурката на хартиена основа се подме-
няна регулярно през време на процеса, за да се избегне
напластяване на материал върху нея, което може да
доведе до полиращ ефект. След като са изтъркани, по-
върхностите се почистват напълно повторно. Общо
повърхностите се изчистват с разтворител най-малко
четири пъти. Прахът и натрупванията, останали в ре-
зултат на процеса на изтъркване, се премахват, защото
имат неблагоприятен ефект върху свързването.
3.2. Слепващото вещество се полага само върху
едната от повърхностите с оребрен гумен валяк. В слу-
чаите, когато лист от шестоъгълни клетки се свързва
с алуминиев лист, слепващото вещество се полага само
върху алуминиевия лист. Максимум 0,5 kg/m2 се пола-
гат равномерно по повърхността, при което се получа-
ва максимална дебелина на филма 0,5 mm.
4. Конструкция
4.1. Главният блок от шестоъгълни клетки се свър-
зва към основния лист със слепващо вещество така, че
осите на клетките са перпендикулярни на листа. Пла-
ките се свързват с предната повърхност на блока от
шестоъгълни клетки. Връхната и дънната повърхност
на плакирания лист не се свързват с главния блок от
шестоъгълни клетки, но се позиционират близко до
него. Плакираният лист се свързва чрез слепване с
основния лист при монтажните фланци.
4.2. Буферният елемент се свързва чрез слепване с
предната стена на плакирания лист така, че осите на
клетките да бъдат перпендикулярни на листа. Дъното
на буферния елемент се монтира наравно с дънната
повърхност на плакирания лист. Лицевата страна на
буферния лист се свързва чрез слепване към предната
страна на буферния елемент.
4.3. Буферният елемент се разделя на три еднакви
секции чрез два хоризонтални шлица. Тези шлицове се
прорязват през цялата дълбочина на буферната секция
и обхващат цялата широчина на буфера. Шлицовете се
прорязват с циркулярен трион. Тяхната широчина е
широчината на използвания нож и не надвишава 4 mm.
4.4. Отворите, които осигуряват гарантирана хлаби-
на за монтиране на преградата, се пробиват в монтаж-
ните фланци (виж. фиг. 5). Дупките са с диаметър 9,5 mm.
Пет дупки се пробиват в горния фланец на разстояние
40 mm от горния край на фланеца и пет—в долния фла-
нец на разстояние 40 mm от долния край на този фланец.
Дупките са на 100 mm, 300 mm, 500 mm, 700 mm, 900 mm
от всеки край на преградата. Всички дупки се пробиват
до ±  1 mm от номиналните дистанции.
5. Монтаж
5.1. Деформируемата преграда се закрепва твърдо
към края на маса не по-малка от 7 Ч 104 kg или към
някаква структура, закрепена към нея. Лицето на пре-
градата се прикрепва така, че превозното средство да
не влиза в контакт с никоя част от структурата, която
е на повече от 75 mm от горната повърхност на прег-
радата (изключвайки горния фланец) по време на ня-
кой етап от удара. Предното лице на повърхността,
към която е закрепена деформируемата преграда, е
плоско, продължава над височината и широчината на
лицевата повърхност и е вертикално ± 1° и перпенди-
кулярно ± 1° на оста на участъка за засилване. Закреп-
ващата повърхност не бива да бъде изместена с пове-
че от 10 mm по време на изпитването. Ако е необхо-
димо, допълнителни анкерни или задържащи устрой-
ства се използват, за да се избегне изместване на бе-
тонния блок. Краят на деформируемата бариера се
изравнява с ръба на бетонния блок, съответен на стра-
ната на ПС, което се изпитва.
5.2. Деформируемата преграда се закрепва към
бетонния блок посредством десет болта—пет в горния
монтажен фланец и пет в долния. Тези болтове са с
диаметър най-малко 8 mm. Стоманени стягащи ивици
се използват и за горния, и за долния монтажен фланец
(виж фиг. 1 и 5). Тези ивици са 60 mm високи и 1000 mm
широки и имат дебелина най-малко 3 mm. Пет отвора,
които осигуряват гарантирана хлабина, с диаметър
9,5 mm се пробиват в двете ивици, така че да съответ-
стват на тези в монтажния фланец на преградата (виж
т. 4). Задържащите устройства и закрепващите елемен-
ти не бива да се повредят по време на ударния тест.
Фиг. 1. Размери на деформируемата преграда
Клетки на
буфера
Лицева страна
на буферния
лист
Монтажен фланец
Стоманена ивица
Плакиран
лист