Държавен вестник, бр. 33, 2016 г., стр. 9

БРОЙ  33	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
ректор на Агенцията по заетостта за достъп 
до пазара на труда по реда на този закон.
Чл. 34. Изпълнителният директор на Аген-
цията по заетостта отказва да предостави 
решението по чл. 31, ал. 1, когато от пред-
ставените документи е видно, че приемащото 
предприятие е създадено с единствена цел да 
улеснява преместването на работници – граж-
дани на трети държави, за целите на вътрешно- 
корпоративния трансфер.
Чл. 35. Този раздел не се прилага за граж-
дани на трети държави, които:
1. кандидатстват за получаване на разре-
шение за пребиваване и работа като научни 
работници;
2. упражняват правото си на свободно дви-
жение в Европейския съюз и Европейското 
икономическо пространство;
3. са командировани или изпратени в рам-
ките на предоставяне на услуги;
4. са получили разрешение за извършване 
на дейност на свободна практика в Република 
България;
5. са приети в редовна форма на обучение 
във висше училище или преминават кратко-
срочно практическо обучение като част от 
обучението;
6. са наети от предприятия, които осигуря-
ват временна работа, или от други предприя-
тия, предоставящи работници за извършване 
на работа под надзора и ръководството на 
друго предприятие;
7. са приети като научни работници за 
целите на провеждане на научноизследова-
телски проект по споразумение за прием с 
научноизследователска организация.
Раздел VI
Заетост на научни работници, студенти и 
стажанти
Чл. 36. (1) Граждани на трети държави, 
които са приети като научни работници за 
целите на провеждане на научноизследова-
телски проект по споразумение за прием с 
научноизследователска организация, упраж-
няват заетост на територията на Република 
България без разрешение за работа – за срока 
на продължителност на проекта.
(2) Случаите по ал. 1 се регистрират в 
Агенцията по заетостта от приемащата на-
учноизследователска организация.
Чл. 37. Членовете на семейството на граж-
данин на трета държава – научен работник, 
имат право да работят по трудово правоот-
ношение и да осъществяват дейност на сво-
бодна практика на територията на Република 
България за срока на пребиваване на научния 
работник при спазване на изискванията на 
чл. 24б, ал. 7 от Закона за чужденците в Репуб- 
лика България, с решение на изпълнителния 
директор на Агенцията по заетостта за достъп 
до пазара на труда по реда на този закон.
Чл. 38. (1) Граждани на трети държави, ко-
ито са студенти в редовна форма на обучение 
във висше училище в Република България, 
може да упражняват краткосрочна заетост след 
регистрация от работодателя в Агенцията по 
заетостта в срок до 7 дни от началото є, при 
спазване изискванията на чл. 24в от Закона 
за чужденците в Република България:
1. до 20 часа седмично по време на учеб-
ната година, и
2. по време на официално обявените за 
съответното висше училище ваканции.
(2) Алинея 1 се прилага и за заетост до 6 
месеца в рамките на 12 месеца във връзка с 
провеждане на учебна практика, непосред-
ствено свързана с предмета на обучението 
на студентите по ал. 1.
Чл. 39. Условията и редът за регистрация 
по този раздел се определят с правилника за 
прилагане на закона.
Раздел VІІ
Разрешение за работа
Чл. 40. (1) Изпълнителният директор на 
Агенцията по заетостта издава разрешение 
за работа по искане на местен работодател 
или на местното лице, приемащо на работа 
командирован или изпратен работник или слу-
жител от трета държава, въз основа на което 
се издава от Министерството на вътрешните 
работи разрешение за продължително преби-
ваване съгласно чл. 24, ал. 1, т. 1 от Закона 
за чужденците в Република България.
(2) Разрешението за работа по ал. 1 се 
издава за:
1. командировани или изпратени работници 
и служители – граждани на трети държави, 
в рамките на предоставяне на услуги на те-
риторията на Република България;
2. членове на семейство на гражданин 
на трета държава, получили разрешение за 
продължително пребиваване на основание 
чл. 24, ал. 1, т. 13 от Закона за чужденците в 
Република България;
3. други случаи с цел заетост на граждани 
на трети държави, необхванати от тази глава.
(3) Разрешението за работа по ал. 1 се издава 
при спазване на чл. 7, ал. 1, т. 4 в 30-дневен 
срок след изтичане на срока по чл. 7, ал. 3 
по образец, утвърден от министъра на труда 
и социалната политика.
(4) Условията и редът за издаване, отказ и 
отнемане на разрешения за работа на граж-
дани на трети държави в Република България 
се определят с правилника за прилагане на 
закона.
Чл. 41. (1) Разрешението за работа по чл. 40, 
ал. 1 се издава за срок до една година.
(2) Срокът по ал. 1 за работещите по 
трудово правоотношение може да бъде про-
дължаван, ако не са отпаднали условията за 
първоначалното издаване.