Държавен вестник, бр. 103, 2000 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
нататък постепенно се увеличава до максимал-
ното значение от 40 m—когато диаметърът на
маркера е равен най-малко на 130 сm.
(3) Където се намират няколко колектора,
кабели и др., маркерът се разполага в точка,
която се намира не по-ниско от най-високото
ниво на самия колектор.
(4) Маркерите са едноцветни. Бели, червени
или оранжеви маркери се поставят така, че да
се редуват по цвят. Избраният цвят задължи-
телно е контрастен по отношение на фона, вър-
ху който ще се вижда.
Чл. 298. (1) Флаговете, използвани за мар-
киране на обекта, се разполагат около обекта,
отгоре или около най-високия му край. Когато
флаговете се използват за маркиране на обек-
ти, имащи голяма дължина, или на групи близ-
ко разположени обекти, те се поставят най-
малко на всеки 15 m. Флаговете осигуряват
безопасността на обекта, който маркират.
(2) За маркировка на неподвижни обекти се
използват флагове с размер на всяка страна не
по-малък от 0,6 m, а флаговете за маркировка
на подвижни обекти—не по-малък от 0,9 m.
(3) За маркировка на неподвижни обекти се
използват оранжеви флагове или състоящи се
от две половини с триъгълна форма, едната от
които е с оранжев цвят, а другата е бяла, или
едната червена, а другата бяла. Ако подобни
цветове се сливат с фона, се ползват други доб-
ре различими цветове.
(4) Използваните флагове за маркировка на
подвижни обекти имат шахматно оцветяване,
като всеки квадрат е със страна не по-малка от
0,3 m. Цветовете на флаговете с подобно оцве-
тяване контрастират един с друг и с околния
фон. Използват се оранжев и бял цвят или пос-
ледователно червен и бял, с изключение за слу-
чаите, когато тези цветове се сливат с фона.
Г л а в а  д е в е т н а д е с е т а
СВЕТЛИННО ОГРАЖДАНЕ НА ОБЕКТИТЕ
Чл. 299. (1) Обектите, подлежащи на свет-
линна индикация, се обозначават с преградни
светлини с ниска, средна и висока интензив-
ност или комбинация от такива светлини.
 (2) Преградните светлини с висока интен-
зивност са предназначени за използване през
деня и през нощта, като да се вземат мерки тези
светлини да не оказват заслепяващо действие.
Чл. 300. (1) Когато обектът има незначител-
ни хоризонтални размери и височината му над
равнището на околната местност е по-малка от
45 m, се използват преградни светлини с ниска
интензивност от тип “А” или тип “В”.
(2) Когато използването на преградни свет-
лини с ниска интензивност от тип “А” или тип
“В” се окаже нецелесъобразно или когато се
изисква специално ранно предупреждение, се
използват преградни светлини със средна или
висока интензивност.
(3) Преградни светлини с ниска интензив-
ност от тип “С” се поставят на транспортни сред-
ства и други подвижни обекти без ВС.
(4) Преградни светлини с ниска интензив-
ност от тип “D” се поставят на самолетоводещи
автомобили.
(5) Преградни светлини с ниска интензив-
ност от тип “В” се използват или поотделно,
или в комбинация с преградни светлини със сред-
на интензивност от тип “В”.
Чл. 301. (1) Там, където обектът има голяма
дължина или височината му над равнището на
околния терен превишава 45 m, се използват
преградни светлини със средна интензивност
от тип “А”, “В” или “С”.
(2) Преградните светлини със средна интен-
зивност от тип “А” и тип “С” се използват поот-
делно, а преградните светлини със средна ин-
тензивност от тип “В” се използват или поот-
делно, или в комбинация с преградни светлини
с ниска интензивност от тип “В”.
 (3) Група дървета или сгради се разглеждат
като обект, имащ голяма дължина.
Чл. 302. (1) Преградните светлини с висока
интензивност от тип “А” се използват за обозна-
чаване на съществуването на обект, височината
на който е над 150 m от равнището на околния
терен, и резултатите от авиационно изследване
свидетелстват за това, че такива светлини са не-
обходими за разпознаване на обекта през деня.
(2) Преградните светлини с висока интен-
зивност от тип “В” се използват за обозначава-
не на наличието на опора на висящи колектори,
кабели и т.н., там където:
1. резултатите от авиационно изследване
свидетелстват за това, че такива светлини са
необходими за различаване наличието на ко-
лектори, кабели;
2. се счита за нецелесъобразно да се поста-
вят маркери на колектори, кабели.
Чл. 303. (1) Когато ГВА установи, че използ-
ването на преградни светлини с висока интен-
зивност от тип “А” или “В” или на преградни
светлини със средна интензивност от тип “А”
може да доведе нощем до заслепяване на пило-
тите в района на летището (в радиус 10 000 m)
или да предизвика съществени екологически
проблеми, се поставя сдвоена система за свет-
линна индикация на препятствията.
(2) В системата по ал. 1 се включват прег-
радните светлини с висока интензивност от тип
“А” или “В” или при необходимост—преградни
светлини със средна интензивност от тип “А” за
използване денем или при сумрак и преградни
светлини със средна интензивност от тип “В”
или “С” за използване нощем.
Чл. 304. (1) Една или няколко преградни свет-
лини с ниска, средна или висока интензивност се
поставят колкото се може по близо до най-висока-
та точка на обекта. Светлините по върха се разпо-
лагат така, че да обозначат най-малко точката или
края на обекта, имащи най-високо превишение
спрямо повърхността, свободна от препятствия.
(2) При светлинна индикация на комин или
друго съоръжение с аналогично предназначе-
ние светлините на върха се поставят значител-
но по-ниско от най-високата точка на препят-
ствието за намаляване замърсяването от дим и
т.н. (вж. фиг. 36 и 37).
Фиг. 37. Светлинно ограждане на сгради
(3) При наличие на мачта или антена, обозна-
чена с преградни светлини с висока интензивност
денем с допълнително устройство, като гръмоот-
вод или антена с височина над 12 m, когато прак-