Държавен вестник, бр. 40, 2017 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  40
в ЕС. Тези законодателни промени сочат, че 
на национално ниво, като се запазва необ-
ходимата държавна помощ, постепенно се 
извършва корекция в приложимата схема за 
насърчаване на производството на енергия от 
ВИ. Целта е да се осъществи плавен преход 
към пазарно ориентирани схеми за насър-
чаване производството на енергия от ВИ до 
отказ от непазарни такива в съответствие с 
изискванията на европейските правни изис-
квания в сектора, разлеждани в цялостния 
правен контекст, в който действат. 
Предвид изложеното, Конституционният 
съд счита, че твърдяното в искането, че оспо-
рените законодателни промени са извършени 
„в движение“ и неочаквано за инвеститорите, е 
лишено от основания. В България мощностите 
за производство на енергия от ВИ нарастват 
в много кратки срокове и индикативната цел 
за страната от 16% дял на енергията от ВИ в 
брутното крайно потребление на енергия, опре-
делена в Приложение I на Директива 2009/28/
ЕО, е достигната през 2012 г. В резултат на 
значителния дял на електроенергия от ВИ и 
когенерациите в енергийния микс трайната 
тенденция на намаляване на цените на тех-
нологиите за енергия от ВИ при запазване 
първоначалния размер на преференциалните 
цени и значителното повишаване на цената за 
задължение към обществото и воден от целта 
за интегриране на свободния пазар на про-
изводителите на енергия от ВИ, българският 
законодател предприема редица промени в 
правната уредба на този сектор. Производство-
то на енергията от ВИ дълго време се базира 
на нова технология, нуждаеща се от държавна 
подкрепа за развитието си. С намаляването 
на инвестиционните разходи за енергийни 
обекти за енергия от ВИ и повишаване на 
тяхната продукция много държави – членки 
на ЕС, започват да реформират своите схеми 
за подпомагане и въвеждат различни пазарно 
ориентирани схеми (в този смисъл е и пред-
писанието в пункт 107 и 108 от Насоките за 
държавна помощ 2014 – 2020 г.). Такава мярка 
за ограничаване прилагането на схемата на 
преференциални цени като непазарна по своето 
естество са и оспорените пред Конституцион-
ния съд разпоредби от § 18 ПЗР ЗИДЗЕ. Тя е 
мотивирана от съществуващото за немалък 
период от време „двойно подпомагане“ на тези 
от производителите на енергия от ВИ, които 
са извън обхвата на § 11 ПЗР ЗЕВИ (в сила 
от 3.05.2011 г.): веднъж – чрез инвестиции за 
изграждане от национални или европейски 
схеми, и втори път – чрез преференциални 
цени за изкупуване на енергията от същи-
те енергийни обекти, които до оспорената 
промяна с § 18 ПЗР ЗИДЗЕ не отразяват 
пропорционално тези инвестиции. Преодо-
ляването на това положение е посочено като 
легитимна цел на промените в мотивите към 
проекта на ЗИДЗЕ (№ 554-01-124), обсъжда-
но е както на заседанията на Комисията по 
енергетика и Комисията за наблюдение дей-
ността на ДКЕВР (протоколи от заседанията 
от 9.07.2015 г. и 20.07.2015 г.), проведени преди 
първо и второ гласуване в 43-то Народно 
събрание (НС), така и в пленарна зала при 
приемането на оспорените текстове (протокол 
от заседание от 14 юли 2015 г. и от 22 юли 
2015 г.). Подобни констатации и изводи са 
направени и в доклада на временната анкетна 
комисия за проверка и оценка състоянието 
на енергетиката в Република България към 
31 януари 2015 г., създадена с решение на 43-
то НС (докладът е обнародван в ДВ, бр. 46 
от 17.06.2016 г.). Докладът е приет с решение 
на същото НС от 9 юни 2016 г. (ДВ, бр. 46 
от 17.06.2016 г.) и в него се констатира, че 
останалите непроменени за продължително 
време преференциални цени освен създадената 
неравнопоставеност между производителите 
на енергия от ВИ водят и до деформиране на 
пазара на електроенергия. 
Като взема предвид очертаното развитие 
на европейската и националната правна рамка 
в сектор енергия от ВИ, Конституционният 
съд счита, че промените в същата са пред-
приемани от българския законодател после-
дователно, основават се на системни анализи 
от компетентните институции на национално 
ниво, че са в съответствие с общностна-
та цел за постигане на вътрешен енергиен 
пазар и трайно очертаваща се тенденция в 
регулаторната уредба на ЕС за свеждане до 
минимум на прякото ценово подпомагане и 
интегриране на производителите на енергия 
от ВИ на конкурентния пазар. Поради това 
Конституционният съд намира, че оспорените 
законодателни промени, въведени с § 18 ПЗР 
ЗИДЗЕ, не могат да бъдат квалифицирани 
като нарушаващи правната предвидимост и 
доверието в стабилността на правната рамка 
за сектор енергия от ВИ за всеки разумен и 
добросъвестен инвеститор и приема, че § 18 
ПЗР ЗИДЗЕ не противоречи на чл. 4, ал. 1 от 
Конституцията на това основание.
Противоречие на оспорения § 18 ПЗР 
ЗИДЗЕ с чл. 4, ал. 1 от Конституцията се 
твърди и на основание нарушаване принци-
па на правна сигурност и свързаната с него 
закрила на легитимните очаквания. Прав-
ната сигурност се проявява като съществен 
елемент на върховенството на правото както 
на национално, така и на общностно ниво. 
Конституционният съд в съответствие със 
своята константна практика поддържа, че 
принципът на правна сигурност не може да 
се идентифицира с абсолютно недопускане на 
промяна в действащата законодателна рамка 
на дадена сфера на обществени отношения. 
Всеки законодател разполага с определена 
дискреционна власт, включително и по от-