Държавен вестник, бр. 95, 2013 г., стр. 5

БРОЙ  95	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
правни норми към момента на влизане в сила 
на задължението за заплащане на данъка не 
е налице. Данъчното задължение възниква ex 
lege, поради което неговата изискуемост винаги 
е обвързана от конкретен фактически състав 
като елемент на данъчното правоотношение, 
включващ наличието на облагаема основа и 
датата на падежа, които определят данъчния 
дълг като изискуем и ликвиден. Следователно, 
за да възникне задължение за облагане на до-
хода, получен от лихви по депозитна сметка, 
той трябва да бъде получен, респ. придобит по 
смисъла на закона. Окончателният размер на 
дохода, който ще бъде придобит, се определя 
на датата на падежа, когато се начислява лих-
вата за срока, за който е сключен договорът 
за депозит. В типичните случаи на депозитни 
сметки и при плащането в брой заверяването на 
сметката на получателя на дохода се извършва 
именно когато изтича срокът за съхранението 
на паричната сума. Следователно изискуемост-
та на данъчното задължение е обвързана от 
момента на начисляване на брутния размер на 
лихвата по депозитната сметка. Този момент 
е определен от страните при сключване на 
договора за откриване на депозитната сметка 
и това е датата на падежа на депозита. В тази 
връзка следва да се отбележи характерна за 
дохода от лихви особеност, която го отличава 
от останалите доходи, предмет на данъчно 
облагане по ЗДДФЛ. Макар плащането, респ. 
заверяването на сметката да е еднократен 
акт, брутната сума на дохода е задължително 
обвързана с изтичането на определен пери-
од от време, през който протича процес на 
натрупване на дохода. Посоченият в чл. 38, 
ал. 13 ЗДДФЛ размер на дохода като обект 
на данъка е определим именно на датата на 
падежа на депозита.
С разпоредбата на чл. 11, ал. 5 ЗДДФЛ са 
уредени случаите на придобиване на доход при 
авансово плащане на лихвата по депозита, както 
и при предсрочното прекратяване на депозита. 
В първия случай доходът се смята за придобит 
на датата на падежа, а във втория – на датата 
на предсрочното прекратяване на депозита. Тази 
правна уредба за облагане на дохода от авансово 
получени лихви с начално действие срокът, за 
който е сключен договорът за депозит след 1 
януари 2013 г., също не предизвиква възраже-
ния на полето на противоконституционност на 
нормата. Действието на разпоредбата в тази 
част не е предмет на искането на омбудсмана. 
Върховният административен съд и Висшият 
адвокатски съвет също не мотивират съображе-
ния за противоречие на чл. 11, ал. 5 ЗДДФЛ с 
чл. 4 от Конституцията или Протокол № 1 към 
Конвенцията за защита на правата на човека 
и основните свободи с оглед приложимостта 
на разпоредбата по отношение на откритите 
след 1 януари 2013 г. депозитни сметки. Вид-
но от стенографските дневници на десетата 
сесия на 41-вото Народно събрание, народните 
представители са дебатирали, включително и 
от аспекта на противоконституционност, ос-
порвайки необходимостта от въвеждането на 
този данък и определянето на задължителен 
минимум на размера на доходите, които следва 
да се обложат с данък. 
Според чл. 1 от Протокол № 1 към Кон-
венцията за защита на правата на човека и 
основните свободи всяко лице има право мирно 
да се ползва от своята собственост и да полу-
чава плодовете, които му носи. В съгласие с 
принципа за пропорционалност между личния 
и обществения интерес правото на собстве-
ност не е неограничено, защото е предвидена 
възможността със закон да се въвеждат наред 
с правилата за контрола върху ползването на 
собствеността и правила за осигуряване на 
плащане на данъци като източник на средства 
за функционирането на държавата, от която 
гражданите и обществото като цяло имат нужда 
и полза. В случая това е сторено с изменението 
на ЗДДФЛ, обнародвано един месец преди да 
влезе в сила промяната, с която се въвежда 
новият подоходен данък. По този начин законо-
дателят е съобразил определените с протокола 
ограничения върху ползването на собствеността 
не само по отношение на съдържание, но и по 
отношение на изискването за една предвари-
телна подготовка на носителите на това право 
с оглед предстоящото въвеждане на данъчна 
тежест през следващата данъчна година.
Както вече бе отбелязано, датата на придоби-
ване на дохода от лихви е правнорелевантният 
факт за неговото облагане, тъй като едва в този 
момент ще бъде налице облагаемата основа. 
Придобиването на дохода, когато е договорено 
авансовото изплащане на лихвата, е изключение 
от типичните случаи, предмет на уредбата по 
чл. 11, ал. 1 ЗДДФЛ. Отчитайки различията 
в следваните от търговските банки политики, 
съдържащи тази клауза, и неопределеността във 
времето по отношение окончателния размер на 
лихвата на датата на падежа, законодателят е 
въвел единен критерий относно момента на 
придобиване на дохода при авансово изплате-
ната лихва. Правилото е, че доходът се смята за 
придобит не на датата на фактическото плащане 
или заверяване на сметката, а към момента 
на начисляване на лихвата, действие, което се 
извършва на датата на падежа на депозита или 
на датата на предсрочното му прекратяване. 
Използваната с разпоредбата на чл. 11, ал. 5 
ЗДДФЛ законодателна техника за приравняване 
на правните последици на авансовото плащане 
на лихвата с типичния случай на договори, при 
които отсъства такава клауза, не налага извод 
за противоконституционност на разпоредбата. 
Това е така, защото по този начин се въвежда 
единно правило за определяне на брутния раз-
мер на лихвата, предмет на данъчно облагане, 
а именно датата на падежа на депозита както