Държавен вестник, бр. 84, 2020 г., стр. 56

СТР.  56	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  84
3. Използване на нови, ефективни инфор­
мационни и комуникационни технологии за 
интерактивно образование.
4. Комфорт на физическата среда за обу­
чение и работното място.
5. Безопасност и достъпност на средата, от­
говаряща на действащата нормативна уредба.
6. Естетизация (естетическите и художест­
вените качества) на физическата среда за 
художественото и естетическото въздейст­
вие на сградите, формите, съоръженията и 
елементите за привличането и задържането 
на децата в училищната среда.
II. Дворно пространство
Дворното пространство поема широк 
обхват от функции – спорт, игра, учене, по­
чивка, срещи. То трябва да е подчинено на 
основната концепция за мултифункционал­
ност – обособяване на характерни простран­
ства, като кътове за учене на открито, зони 
за отглеждане на растения и опитни полета, 
зелени площи за рекреация и игра, спортни 
съоръжения. С оглед на това е подходящо:
1. да се стимулира игровият процес в 
дворното пространство;
2. да се създадат удобни кътове за сядане 
както за общуване, така и за уединение и 
почивка;
3. широките асфалтирани площадки и 
плочници да отстъпят място на озеленените 
площи;
4. да се организират зони като амфите­
атър за водене на обучение на открито, за 
организиране на мероприятия на открито, 
за занимания по интереси на открито, за 
развитие на изкуството на открито и др.;
5. да се организират класна стая, кабинети, 
лаборатории и др. на открито за обучение;
6. в структурата на двора да бъдат вклю­
чени опитни полета, зеленчукови градини, 
оранжерии, дендрариум, зоокътове, хранилки 
за птици с площадки за наблюдение и други 
съоръжения, позволяващи на децата да учат 
чрез преки наблюдения;
7. отделяне на част от дворното прос­
транство за оформление по инициатива на 
самите ученици;
8. обособяване на пространство за фитнес 
на открито.
III. Сгради и пространства
1. Основните принципи при изграждане 
и модернизация на училищните сгради са:
1.1. Увеличаване на относителния дял на 
площите за комуникация и трансформацията 
им в многофункционални пространства за 
самоподготовка, занимания по интереси, 
иновативни форми на обучение, социално 
взаимодействие между ученици и учители, 
рекреация. Създаване на нов тип училищна 
среда, даваща приоритет на свободното дви­
жение и общуване между всички участници 
в процеса на обучение.
1.2. Стремеж за отваряне на пространство­
то на учебните стаи и постигане на гъвкавост 
на преподаването, даваща възможност за 
прегрупиране на учениците според формата 
на работа – с цялата паралелка, на групи, 
по двойки, самостоятелно или в смесена 
система, като се осигурява по-голяма норма 
площ за един ученик спрямо установените 
стандарти при оразмеряване на помещенията. 
Постигане на по-големи учебни стаи, нама­
ляване на броя на учениците в паралелка 
или комбинация от двете заедно.
1.3. Проникване на природната среда в 
сградата чрез вътрешни дворове и дълбоки 
навлизания между корпусите, големи вит­
рини към дворовете за визуална връзка с 
дворното пространство и създаване на инте­
риорни зелени кътове с подходящи растения.
2. Възможностите за модернизация и 
оптимизация на пространствата в същест­
вуващите сгради се осъществяват:
2.1. Без намеса в плановата структура
Модернизацията на съществуващите 
сгради без намеса в плановата структура 
се реализира чрез:
2.1.1. преструктуриране на комуникаци­
онните зони;
2.1.2. преструктуриране на помещенията;
2.1.3. създаване на спомагателни поме­
щения;
2.1.4. обособяване на отделни зони чрез 
цветово решение;
2.1.5. осигуряване на оптимален за учеб­
ната дейност микроклимат.
2.2. С намеса в плановата структура
При реконструкция на съществуващия 
сграден фонд следва да се спазват следните 
тенденции:
2.2.1. Реконструкции, целящи увеличаване 
на относителния дял на комуникационните 
зони със следните планови трансформации 
и присъединяване на нови обеми:
– увеличаване на приемните пространства 
с дострояване в план и във височина;
– присъединяване на зони с присъщи дру­
ги дейности и обединяването им в сложно 
структурирано пространство със зони за 
специфични дейности;
– усвояване на непокрити полуинтериор­
ни външни дворове и превръщането им в 
покрити атриумни пространства;
– пристрояване на допълнителни кому­
никационни площи и обеми към вече съ­
ществуващи такива и създаване на визуален 
контакт между различните нива в сградата;
– превръщане на комуникационната зона 
в развита система за социални и културно-
информационни контакти чрез преструкту­
риране на коридорите в цялостна система 
с разширения за места за самостоятелна 
работа;