Държавен вестник, бр. 44, 2006 г., стр. 47

Б Р О Й  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
Член 2
(1) Германското гражданство се счита за
доказано въз основа на:
1. удостоверения за гражданство;
2. всякакъв вид паспорти (задгранични, гру-
пови, дипломатически, служебни, заместващи
паспорта документи за пътуване);
3. лични карти (включително временни и
спомагателни);
4. военни паспорти, лични карти на военно-
служещи, моряшки книжки;
5. детски паспорти като заместващи паспор-
та документи за пътуване;
6. други официално издадени документи, от
които е видно гражданството на лицето.
В тези случаи замолената договаряща стра-
на приема без формалности съответното лице.
(2) Българското гражданство се счита за до-
казано въз основа на:
1. удостоверения за гражданство, издадени
от компетентните органи;
2. всякакъв вид паспорти, издадени на граж-
дани на Република България (паспорти, дипло-
матически паспорти, служебни паспорти, мо-
ряшки паспорти);
3. лични карти;
4. временен паспорт със снимка;
5. документи за самоличност на военно-
служещи;
6. други официално издадени документи, от
които е видно гражданството на лицето.
В тези случаи замолената договаряща стра-
на приема без формалности съответното лице.
(3) Германското гражданство се счита за
установено по презумпция, по-специално въз
основа на:
1. копия на доказателствените средства, по-
сочени в алинея 1;
2. свидетелства за правоуправление на мо-
торни превозни средства и копия на същите;
3. удостоверения за раждане и копия на
същите;
4. свидетелски показания;
5. лични изявления на съответното лице;
6. резултата от изслушването на съответно-
то лице от компетентното задгранично пред-
ставителство на замолената договаряща страна;
7. езика на съответното лице;
8. други документи, които могат да способ-
стват за установяване на гражданството.
В тези случаи приемането на съответното
лице се извършва по реда и условията на
член 3.
(4) Българското гражданство се счита за
установено по презумпция, по-специално въз
основа на:
1. копия на доказателствените средства, по-
сочени в алинея 2;
2. други документи на военнослужещи,
удостоверяващи принадлежността на лицето
към българските въоръжени сили, и копия на
същите;
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ
СПОГОДБА
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Федерална републи-
ка Германия за обратно приемане и транзити-
ране на лица (Спогодба за реадмисия)
(Утвърдена с Решение № 157 от 23 март 2006 г.
на Министерския съвет. В сила за Република
България от 1 май 2006 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Федерална република Гер-
мания в желанието си да укрепят приятелските
отношения между двете държави и техните
народи,
с намерение да противодействат на незакон-
ната имиграция в духа на световните усилия,
водени от стремежа да улеснят приемане-
то на лица, които пребивават незаконно на
територията на съответно другата договаря-
ща страна, както и транзитирането на лица, в
съзвучие с общите международноправни нор-
ми и в дух на сътрудничество, основаващо се
на доверие,
се споразумяха за следното :
Раздел I
Приемане на собствени граждани
Член 1
(1) Всяка договаряща страна приема лице-
то, което не отговаря или вече не отговаря на
условията за влизане или пребиваване, дейст-
ващи на територията на молещата договаряща
страна, ако бъде доказано или ако бъде устано-
вено по презумпция, че то притежава граждан-
ството на замолената договаряща страна.
(2) Разпоредбата на алинея 1 се прилага и
спрямо лице, което след влизането на терито-
рията на молещата договаряща страна е било
освободено от гражданството на замолената
договаряща страна и не е придобило друго
гражданство или не е получило уверение за
даване на гражданство от молещата догова-
ряща страна.
(3) Замолената договаряща страна приема
по искане на молещата договаряща страна
също така и родените в чужбина непълнолет-
ни деца на подлежащото на връщане лице,
които не са сключвали брак, а с негово съгла-
сие—и неговия брачен партньор с друго граж-
данство, ако същите нямат право на пребива-
ване на територията на молещата договаря-
ща страна и не представляват опасност за
националната сигурност и обществения ред
или общественото здраве на територията на
замолената договаряща страна.