Държавен вестник, бр. 67, 2006 г., стр. 88

С Т Р .  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  67
та ситуация. Прародителските и родителските стада
се ваксинират преди прехвърляне в основно стадо с
инактивирана ваксина за осигуряване на пасивен
имунитет на новоизлюпените пилета.
3.1.20. Ваксинация срещу инфекциозен бронхит—
ваксинират се птици от кокошия вид. Първата иму-
низация се извършва с щам Н-120 на 1—5-дневна
възраст с апарат “Флокс” (спрей), напивно, очно или
назално. При необходимост се извършва втора вак-
синация със същия щам 3—4 седмици след първата.
Трета ваксинация се извършва след 6-седмична въз-
раст за яйценосното и на 18-седмична възраст за
бройлерното направление с ваксина Н-52 по същите
методи на прилагане.
Може да се използват и други регистрирани в
страната  инактивирани моно- или комбинирани
ваксини.
Забележка. Не се препоръчва ваксинирането с
Н-52 като първа ваксинация, както и на терито-
рия, където има малки неваксинирани пилета или
бройлери.
За първа ваксинация се използва жива атенуи-
рана ваксина, а за засилване на имунитета срещу
заболяването може да се използват и убити вакси-
ни в комбинация с други ваксини, регистрирани в
България.
3.1.21. Ваксинация срещу инфекциозен ларинго-
трахеит—ваксинират се подрастващи птици от ко-
кошия вид, предназначени за родители и носачки в
стопанства, в които е установено заболяването.
Първата ваксинация се прави на 4—6-седмична въз-
раст, а реваксинацията—на 12—14-седмична възраст.
Използват се само регистрирани в страната живи
ваксини.
3.1.22. Ваксинация срещу инфекциозен енцефа-
ломиелит—ваксинират се задължително птиците
от кокошия вид—изходни линии, прародители и
родителски стада на 10—14-седмична възраст съг-
ласно указанието на фирмата—производител на
ваксината.
3.1.23. Ваксинация срещу холера—ваксинират се
птици (кокошки, пуйки, фазани и водоплаващи) с
инактивирана ваксина от застрашени за заразяване
стада или такива, в които болестта е установена.
3.1.24. Ваксинация срещу вирусен хепатит по
водоплаващите птици—ваксинацията се извършва с
регистрирани в страната ваксини съгласно указани-
ята на фирмата—производител на ваксината.
3.1.25. Ваксинация срещу парвовироза по водо-
плаващите птици (болест на Держи)—ваксинират
се патици и гъски, предназначени за родители по
схема: на 3—4-седмична възраст, 23—24-седмична
възраст и преди всеки следващ яйценосен период.
Гъските и патиците за угояване се ваксинират в за-
висимост от епизоотичната обстановка на 17-днев-
на възраст или на 3—4-седмична възраст.
Забележка. Имунопрофилактичните програми,
прилагани във ферми, регистрирани като животно-
въдни обекти съгласно ЗВД, подлежат на задължи-
телно одобряване от директора на РВМС, на чиято
територия са разположени птицефермите.
3.1.26. Ваксинация срещу ринопневмонит и грип
(инфлуенца) по конете—двукратна ваксинация на
жребците, кобилите и кончетата в конезаводите,
племенните ферми, конните клубове и жребцовите
депа, където е доказано заболяването, и еднократ-
на—в незаразените стопанства по посочената по-долу
схема за различните категории.
Схема за ваксинация на еднокопитните животни
срещу ринопневмонит, грип (инфлуенца) и
тетанус
• Кобили майки
Ваксинация с инактивирана ваксина срещу ри-
нопневмонит, както следва :
  I  ваксинация  —на 5-ия месец от бременността;
 II  ваксинация  —на 7-ия месец от бременността;
III  ваксинация  —на 9-ия месец от бременността.
След раждането кобилите се ваксинират еднок-
ратно срещу тетанус и през 6 месеца с инактивирана
бивалентна ваксина срещу грип и ринопневмонит.
• Станционери и спортни коне
Базисна ваксинация, след която се извършват през
6 месеца следните ваксинации:
I ваксинация—в началото на годината с инак-
тивирана бивалентна ваксина  срещу ринопневмо-
нит и грип;
II ваксинация—21 дни след първата инактивира-
на бивалентна ваксина  срещу ринопневмонит и грип;
III ваксинация—на 3-тия месец след базисната
ваксинация се извършва  реваксинация  с бивалент-
на ваксина  срещу ринопневмонит и грип.
Ваксинация срещу тетанус един път годишно.
• Млади еднокопитни
Задължителна базисна ваксинация, след което :
I ваксинация—на 12-та седмица от раждането с
ваксина тетанус;
II ваксинация—на 6-ия месец от раждането с
инактивирана ваксина грип и ринопневмонит;
III ваксинация—на 8-ия месец от раждането с
инактивирана ваксина срещу ринопневмонит и грип.
След навършването на 1 година се продължава
по схемата за възрастни коне с ежегодна ваксина-
ция с инактивирана бивалентна ваксина срещу грип
и ринопневмонит и отделно един път в началото
на годината (първото тримесечие) срещу тетанус.
При младите женски животни, които ще се изпол-
зват за разплод, се прилага базисна ваксинация за
кобили майки и реимунизации през 6 месеца до
заплождане.
• Възрастни коне, магарета, мулета и катъри
Задължителна е базисна ваксинация срещу грип
и ринопневмонит (прилагане на две ваксини през 22
до 90 дни) с инактивирана комбинирана ваксина
срещу грип и ринопневмонит по конете с последва-
щи  ваксинации през 12 месеца.
Всяка година се извършва и еднократна ваксина-
ция срещу тетанус и бяс.
Забележка. В стационарните огнища за заболя-
ванията се прилага схемата за пепиниерите най-мал-
ко две години, след което се преминава към посоче-
ната схема. На бременните кобили не се прилага
ваксина след 9-ия месец от бременността.
3.1.27. Тетанус—коне—ваксинация на всички коне
над 6-месечна възраст, а при животни, използвани
за спортни и развъдни цели—по посочената схема.
3.1.28. Заразен метрит по кобилите—еднократно
серологично изследване на кобилите, предназначе-
ни за възпроизводство.
3.1.29. Хеморагична болест по зайците—вакси-
нация на зайците във всички развъдни и стокови
ферми.
3.1.30. Миксоматоза по зайците—ваксинация на
зайците в неблагополучни  и застрашени зайцеферми.
3.1.31. Бяс—ваксинират се всички кучета.
Забележка. Профилактичните мероприятия, по-
сочени в точка 3.1 на програмата, се извършват от
ветеринарния лекар, обслужващ съответния живот-