Държавен вестник, бр. 27, 2014 г., стр. 59

БРОЙ  27	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  59  
Член 32
Високодоговарящите страни специално се 
споразумяват, че на всяка от тях е забране­
но да предприема каквито и да било мерки, 
които биха могли да причинят физическото 
страдание или унищожаване на закриляните 
лица, които се намират в тяхна власт. Тази 
забрана се отнася не само до убийство, из­
тезание, телесно наказание, осакатяване и 
медицински или научни експерименти, които 
не се налагат от лечението на закриляното 
лице, но и до всякакви други прояви на бру­
талност, независимо дали извършителите им 
са представители на гражданските, или на 
военните власти.
Член 33
Никое закриляно лице не може да бъде 
наказано за нарушение, което то лично не е 
извършило. Колективните наказания, както 
и всяка мярка на заплаха или на тероризъм 
са забранени.
Плячкосването е забранено.
Забранени са репресиите по отношение 
на закриляни лица и на тяхното имущество.
Член 34
Вземането на заложници е забранено.
Р А З Д Е Л  I I
ЧУЖДЕСТРАННИ ГРАЖДАНИ, НАМИРАЩИ 
СЕ НА ТЕРИТОРИЯТА НА УЧАСТВАЩА В 
КОНФЛИКТА СТРАНА
Член 35
Всички закриляни лица, които пожелаят 
да напуснат територията в началото или по 
време на въоръжен конфликт, имат правото 
да извършат това, освен ако отпътуването им 
противоречи на националните интереси на 
държавата. Молбите на тези лица да напуснат 
територията се разглеждат по обичайно уста­
новените процедури и решенията се вземат 
във възможно най-кратък срок. Лицата, които 
са получили разрешение да напуснат терито­
рията, могат да се снабдят с необходимите за 
пътуването им парични средства и да вземат 
със себе си достатъчно количество вещи и 
принадлежности за лична употреба.
Лицата, на които е отказано разрешение да 
напуснат територията, имат правото да поис­
кат този отказ да бъде преразгледан колкото 
е възможно по-скоро от съответния съд или 
административния орган, определен за тази 
цел от задържащата държава.
Ако е отправено искане, представителите 
на държавата-покровителка получават ин­
формация, освен когато това е недопустимо 
поради съображения за сигурност или поради 
наличието на възражения от страна на съ­
ответните лица, относно причините за отказ 
по всяко искане за напускане на територията 
и възможно най-експедитивно ще им бъдат 
предоставени имената на всички лица, на 
които е отказано такова разрешение.
Член 36
Разрешени отпътувания съгласно предход­
ния член се извършват при задоволителни 
условия относно безопасност, хигиена, здраво­
словност и храна. Всички разходи по пътува­
нето от пункт на излизане от територията на 
задържащата държава се поемат от държавата, 
в която отиват репатрираните лица, а при 
настаняване в някоя неутрална страна – от 
държавата, чиито граждани се ползват от тази 
възможност. При необходимост практически­
те подробности по тези придвижвания могат 
да бъдат уреждани посредством специални 
споразумения между съответните държави.
Изложеното по-горе не накърнява спе­
циалните споразумения, които участващите 
в конфликта страни могат да сключват във 
връзка с размяната и репатрирането на техни 
граждани, които се намират във властта на 
неприятеля.
Член 37
Закриляните лица, задържани в предвари­
телен арест или излежаващи присъда, която 
ги лишава от свобода, се третират хуманно 
за целия период на затварянето им.
Веднага след освобождаването им те могат 
да поискат да напуснат територията в съот­
ветствие с предходните членове.
Член 38
Извън специалните мерки, разрешени от 
тази Конвенция, и по-специално от членове 
27 и 41 от нея, положението на закриляните 
лица по правило продължава да бъде регули­
рано от разпоредбите относно третирането на 
чуждестранни граждани в мирно време. Във 
всички случаи те се ползват от следните права:
1. Те имат правото да получават изпратените 
им индивидуални или колективни помощи.
2. Те получават, ако това се налага от 
здравословното им състояние, медицински 
грижи и болнично лечение в същата степен 
както гражданите на съответната държава.
3. Те имат правото да изповядват своята 
религия и да получават помощ от религиозен 
характер от свещеници с тяхното вероизпо­
ведание.
4. Ако пребивават в район, особено изложен 
на опасностите от войната, те имат право да 
напуснат този район в същата степен както 
гражданите на съответната държава.
5. Децата под 15 години, бременните жени 
и майките с деца под 7 години се ползват от 
привилегировано третиране в същата степен 
както гражданите на съответната държава.