Държавен вестник, бр. 76, 2005 г., стр. 168

С Т Р .  168
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  76
ТЪРГОВСКИ ДРУЖЕСТВА
220.—Управителният съвет на “Централна коо-
перативна банка”—АД, София (“ЦКБ”—АД), на ос-
нование чл. 223 ТЗ свиква извънредно общо събра-
ние на акционерите на 21.Х.2005 г. от 10 ч. в сградата
на “ЦКБ”—АД, София, ул. Г. С. Раковски 103, при
следния дневен ред: 1. Увеличаване на капитала на
“ЦКБ”—АД, София, на основание чл. 112, ал. 1 и 2
във връзка с чл. 112а—112г ЗППЦК от 32 338 128 лв.
на 48 507 192 лв. чрез издаване на нови 16 169 064 акции
с номинална и емисионна стойност един лв.; проект
за решение—ОСА приема решение за увеличаване
на капитала от 32 338 128 лв. на 48 507 192 лв. чрез
издаване на нови 16 169 064 акции при следните усло-
вия: 1.1. Планирано използване на набрания чрез еми-
сията капитал. Увеличаването на капитала на дру-
жеството е непосредствено обусловено от необходи-
мостта да се отговори на изискванията, поставяни от
съвременните обществено-икономически отношения
и динамиката на пазара. Увеличаването на капита-
ловата база на банката е предпоставка за оптимизи-
ране на дейността є и разширяване на пазарния є
дял, независимо от конкуренцията в банковия сек-
тор. Тези действия са свързани с постепенното при-
веждане на дейността на банката като конкуренто-
способна и функционираща организация в съответс-
твие с действащите правила и изисквания на ЕС. Пред-
вижда се всички набрани чрез емисията средства да
се използват за нарастване на обема на кредитния
портфейл и структурирането му по оптимален на-
чин, респ. увеличаване на относителния дял на пот-
ребителските кредити в общия обем на кредитния
портфейл. Планира се предприемането на мерки за
продължаване тенденцията на разширяване на дей-
ността на банката в областта на ипотечното и потре-
бителското кредитиране. 1.2. Рискове за лицата, при-
добили акции на дружеството. Рискът, който всеки
акционер следва да отчете, е вероятността инвести-
цията му да не донесе желаната възвръщаемост или
да доведе до загуби. Съществува постоянен риск от
понижение на цената на акциите и/или от липса на
текущи доходи от тях, както и от невъзможност те да
бъдат продадени в предпочитан момент и/или на
желаната цена. Доколкото последната е функция на
търсенето и предлагането на пазара на ценни книжа,
причините за нейното изменение са резултат от па-
зарната интерпретация на реалната дейност на дру-
жеството и на очакванията за неговото развитие. Този
риск е свързан както с проявата на фактори, общи за
цялата икономика и целия пазар на ценни книжа,
така и с фактори, които определят състоянието и
развитието на дружеството. Изхождайки от макрои-
кономическите условия, в които се развива българ-
ската икономика, влиянието на международните
пазари и спецификата на отрасъла, в разработената
програма на банката се отделя особено внимание на
видовете рискове, съпътстващи развитието на инс-
титуцията и нейната стабилност, като основната цел
е тяхното минимизиране, чрез поддържане на опти-
мална ликвидност и висока степен на адекватност на
капитала, при стремеж за осигуряване на максимал-
на възвръщаемост на активите. Рисковете, на които
са изложени инвеститорите и банката, могат да бъ-
дат разглеждани в три аспекта, като: общи, система-
тични и специфични, свързани с дейността на еми-
тента, рискове. 1.2.1. Общи рискове—риск от войни,
социални катаклизми, природни бедствия или еко-
логични катастрофи и други форсмажорни обстоя-
телства; в голямата си част тези рискове са предви-
дими, но не могат да бъдат елиминирани. 1.2.2. Сис-
тематични рискове—обективно касаят всички сек-
тори на икономиката. По дефиниция отразяват неси-
гурността на пазарите като цяло, но засягат стопан-
ските субекти в различна степен, в зависимост от
портфейла активи и неговото управление. С оглед
минимизирането на системните рискове банката
осигурява непрекъснат контрол върху ликвидност-
та, като се базира както на изискванията на БНБ за
управлението и надзора върху ликвидността на бан-
ките, така и на международните стандарти в тази
област. А) Политически риск. Отразява вероятност-
та провежданата икономическа политика да доведе
до влошаване на инвестиционния климат. Ориента-
цията на страната към ЕС и НАТО неминуемо води
до законодателни промени в посока на хармонизира-
не със законодателството на ЕС. Системата на валу-
тен борд ще се запази до присъединяването към ЕС
и Еврозоната, което свежда този риск до минимум.
Б) Инфлационен риск. Рискът от увеличение на ин-
флацията е свързан с намаляването на реалната по-
купателна способност и евентуалната обезценка на
активите, деноминирани в левове. Курсът към при-
съединяване към ЕС и евентуалното стабилно пред-
ставяне на икономиката ни ще окажат натиск към
доближаване на лихвените нива до тези на ЕС. В)
Валутен риск. Валутният риск се изразява във веро-
ятността от негативни влияния върху инвестициите
в национална валута вследствие на промените във
валутния курс. Системата на валутен борд е едновре-
менно политически и икономически стабилизатор в
икономиката. Фиксираният курс на лева към еврото
приближава параметрите на валутния риск до стой-
ности, близки до тези от страните на ЕС. Валутният
риск отразява възможността за загуби от колебани-
ята в цената на националната валута към основните
валути. Неговото управление намира конкретен из-
раз и приложение при реализирането на всички ва-
лутни операции на банката. Определящите рискови
фактори в тази група, свързани с дейността на банка-
та, са степента на развитие и структура на импортно-
експортната дейност на страната като цяло и в час-
тност—на клиентите на банката, както и на валутна-
та компонента в баланса на банката и счетоводната
капитализация или декапитализация на откритата
валутна позиция в зависимост от флуктуациите на
валутния курс. 1.2.3.Специфични рискове. А)Ликви-
ден риск. Като принципна постановка неговото уп-
равление се базира на управлението на активите и
пасивите. Управлението на активите и пасивите се
изразява в търсенето и намирането на оптимални
пропорции между размера на депозитите, на другите
заемни средства и собствения капитал на банката с
оглед достигане на такова ниво на стабилност на
паричните є фондове, позволяващо є да извършва
високодоходни вложения, т.е. да се осигури макси-
мална доходност при минимален риск и оптимална
ликвидност. Основни изисквания за измерване и
управление на ликвидния риск са: а) Управлението
на активите обхваща начина и реда на разпределени-
ето им в различни групи, аналитичното им структу-
риране във всяка отделна група, като основно значе-
ние има формирането на портфейла от ценни книжа
и кредитния портфейл. Целта е банката да си осигу-
ри адекватна наличност от ликвидни активи за пос-
рещане на непредвидени нужди, като информацията
се набавя чрез анализ на касовата наличност и на
качествените активи, за които има осигурен пазар.
Банката се концентрира върху оптимизиране на кре-
дитния портфейл, определяне на плаваща цена при
отпускане на кредити и поддържане на определен
размер на ликвидни активи. Размерът на ликвидните
активи се съобразява със стабилността на депозит-
ната структура и по-бързото развитие на инвестици-