Държавен вестник, бр. 44, 2005 г., стр. 51

Б Р О Й  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
като признават временната необходимост на
някои държави да адаптират установеното ниво
на защита на авторското право към нивото на
своето културно, социално и икономическо
развитие,
приемат с общо съгласие следната декла-
рация:
а) С изключение на случаите, предвидени в
точка b), произведения, които съгласно Берн-
ската конвенция произхождат от страна, която
се е оттеглила от Бернския съюз след 1 януари
1951 г., няма да ползват закрилата, произтича-
ща от Универсалната конвенция за авторско
право, в страните от Бернския съюз.
b) В случай че дадена договаряща държава
се счита за развиваща се страна в съответствие
с установените норми на Общото събрание на
Организацията на обединените нации и в мо-
мента на оттеглянето си от Бернския съюз е
депозирала при Генералния директор на Орга-
низацията на обединените нации за образова-
ние, наука и култура писмено уведомление, че
се счита за развиваща се страна, разпоредбите
на точка а) няма да се прилагат, докато въпрос-
ната държава може да се възползва от изклю-
ченията, предвидени по смисъла на тази кон-
венция в рамките на член V (2).
с) В рамките на отношенията между стра-
ните—членки на Бернския съюз, Универсал-
ната конвенция за авторско право няма да се
прилага по отношение на закрилата на произ-
ведения, които по смисъла на Бернската кон-
венция произхождат от страна—членка на
Бернския съюз.
РЕЗОЛЮЦИЯ ОТНОСНО ЧЛЕН ХI
Конференцията за ревизия на Универсална-
та конвенция за авторско право,
като обсъди проблемите, свързани с Меж-
дуправителствения комитет, предвиден по сми-
съла на член ХI на тази конвенция, към който
е приложена тази резолюция,
взе следното решение:
1. Комитетът следва първоначално да включ-
ва представители на дванадесетте държави—
членки на Междуправителствения комитет,
създаден в съответствие с член ХI на Конвен-
цията от 1952 г. и приложената към него резо-
люция, както и представители на следните дър-
жави: Алжир, Австралия, Мексико, Сенегал,
Югославия и Япония.
2. Държави, които не са страни по Конвен-
цията от 1952 г. и не са се присъединили към
тази конвенция преди първата редовна сесия
на Комитета след влизането в сила на конвен-
цията, се заместват от други държави, избра-
ни на първата редовна сесия на Комитета, в
съответствие с разпоредбите на алинеи 2 и 3
от член ХI.
3. След влизане в сила на тази конвенция по-
соченият в алинея (1) Комитет се счита за учре-
ден в съответствие с член ХI на конвенцията.
4. Първата сесия на Комитета се провежда в
срок до една година след влизането в сила на
тази конвенция; след това Комитетът се събира
на редовни сесии на интервал не по-голям от
две години.
5. Комитетът избира председател и двама
заместник-председатели. Той приема свой вът-
решен правилник, като се придържа към след-
ните принципи:
а) Срокът на мандата на членовете на коми-
тета е шест години, като една трета от членове-
те се обновява на всеки две години; това озна-
чава, че срокът на една трета от първоначални-
те мандати следва да изтече в края на втората
редовна сесия на Комитета след влизането в
сила на конвенцията, срокът на мандатите на
следващата една трета—в края на третата ре-
довна сесия, и този на последната една трета—
в края на четвъртата му редовна сесия.
b) Процедурните правила, определени от Ко-
митета за заемане на свободните места, редът за
изтичане на срока на мандатите, правото на пре-
избиране и изборната процедура се основават на
равнопоставеност между необходимостта от пос-
тоянна приемственост на състава и необходимост-
та от ротация на представителите, както и на
разпоредбите, посочени в алинея 3 на член ХI.
Конференцията изразява желанието си Ор-
ганизацията на обединените нации за образо-
вание, наука и култура да осигури Секретариат
на Комитета.
В уверение на което долуподписаните след
депозиране на своите съответни пълномощия
подписаха тази конвенция.
Съставена в Париж на 24 юли 1971 г. в един
екземпляр.
23589
КОНВЕНЦИЯ
за опазване на световното културно и природно
наследство
(Приета с Разпореждане № 13 на Бюрото на
Министерския съвет от 4 февруари 1974 г. В сила
от 17 септември 1975 г.)
Генералната конференция на Организаци-
ята на обединените нации за образование, на-
ука и култура на своята седемнадесета сесия,
проведена в Париж от 17 октомври до 21 ноем-
ври 1972 г.,
Като съзнава, че световното културно и при-
родно наследство е застрашено все повече и
повече от разрушаване, което се дължи не само
на традиционните причини за деградация, но и
на самото развитие на обществено-икономичес-
кия живот, в резултат на което се задълбочават
увреждащите и разрушителните явления,
Като отбелязва, че разрушението или изчез-
ването на дадено културно и природно наслед-
ство представлява пагубна загуба за цялото
човечество,