Държавен вестник, бр. 44, 2011 г., стр. 73

БРОЙ  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  73  
Съвместни дейности.
Количеството и разнообразието на спортните 
и културно-социалните дейности във войсковите 
формирования.
Превенция на рисково поведение и наруше­
нията на военната дисциплина.
Наличие на програми и активна ангажираност 
с проблемите на агресията, автоагресията, зло­
употребата с алкохол и психоактивни вещества, 
нарушенията на военната дисциплина и т. н.
Нагласи за работа с разнороден етнически 
състав от военното формирование.
Отношение към военнослужещите във връз­
ка с етническата им принадлежност както от 
страна на равнопоставените, така и от страна 
на командирите.
Ниво на професионален стрес.
Субективно преживяване на мисловни, емо­
ционални и поведенчески прояви и симптоми 
на професионална пренатовареност и/или изпе­
пеленост. Наличие на текучество на кадрите в 
съответното военно формирование.
Приложение № 17
към чл. 61
Правила за практическа психологична ра­
бота на преките командири
І. Работа по отношение на отделния во­
еннослужещ
1. Да се приема военнослужещият като 
личност, като се зачитат, уважават и удовлет­
воряват, в рамките на уставните изисквания, 
неговите потребности.
Да се обръща особено внимание за:
• финансови, семейни и/или лични про­
блеми;
• употреба или злоупотреба с алкохол 
и/или лекарствени препарати;
• протичане на адаптацията на новоприети 
военнослужещи;
• проблеми в комуникацията;
• безпокойство, тревожност и песимизъм;
• несправяне с възложените задачи.
2. Да се поставят ясни цели, които да са 
конкретни, измерими и изпълними:
2.1. Да се определя конкретната роля на 
всеки военнослужещ при изпълнение на за­
дачите, като се поставя ударението върху:
• взаимната ангажираност и включеност 
на военнослужещите от военното формирова­
ние в изпълнението на поставените задачи и 
значимостта на индивидуалните постижения;
• приемане на целите и ценностите на 
военната система;
• създаване атмосфера на внимание и 
загриженост за здравето и безопасността на 
военнослужещия при изпълнението на поста­
вените задачи;
• доверие към подчинените.
2.2. Да се осигуряват необходимите ресурси 
за изпълнението на задачата.
2.3. Да се използват единни критерии за 
оценка на резултатите.
2.4. Да се признават вложените усилия и 
проявената компетентност чрез формиране на:
• чувство за ясна, навременна и еднозначна 
връзка между реално показаните резултати 
и получената от военнослужещите оценка за 
изпълнението на задачата;
• усещане за приемане и зачитане на зна­
нията, уменията и компетентността на военно­
служещия при поставяне на задачи и отдаване 
на заповеди от страна на командирите;
• възможност военнослужещият да полу­
чава признание за положените усилия.
ІІ. Работа по отношение на военното фор­
мирование като цяло
1. Да се поставят ясни и значими цели и 
задачи, които дават смисъл на усилията и 
трудностите, с които се сблъскват и преодо­
ляват военнослужещите. Да се осигури:
• съвместно участие и взаимозависимост 
между военнослужещите в хода на изпълне­
нието на поставените задачи;
• еднакво отношение и условия към всеки 
военнослужещ, чувство за справедливост и 
доверие;
• спазване на дисциплината като необхо­
димо условие за отговорно и съпричастно 
изпълнение на поставените задачи;
• възможност за общо прекарване на 
свободното време и за общи положителни 
преживявания.
2. Да се постигне доверие и съпричастност 
към взетите от командира решения чрез:
• показване на компетентност и профе­
сионални умения при организиране на вой­
сковия живот, водене на занятия и вземане 
на решения;
• проява на загриженост както за благо­
получието на военното формирование, така 
и към отделния военнослужещ;
• достоверност и изчерпателност на ин­
формацията;
• проява на грижа и внимание към под­
чинените военнослужещи;
• признаване на вложените усилия от всеки 
военнослужещ;
• проява на доверие във възможностите 
на военното формирование;
• подчертаване на значимостта и ролята 
на военното формирование.
3. Да се следи за следните признаци:
• слаба вътрешна сплотеност на военното 
формирование;
• ниска ефективност на военното формиро­
вание при изпълнение на поставените задачи;
• чести конфликти между военнослуже­
щите;
• неудовлетвореност на военнослужещите;
• чести отсъствия по здравословни причини;
• свръхчувствителност към критика;
• пренебрегване на заповеди;
• безмълвно или открито противопоставяне 
и агресивно отреагиране.
6669