Държавен вестник, бр. 105, 2018 г., стр. 3

БРОЙ  105	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
УКАЗ № 297
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ 
Законът за хората с увреждания, приет от 
44-то Народно събрание на 5 декември 2018 г.
Издаден в София на 11 декември 2018 г. 
Президент на Републиката:  
Румен Радев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: 
Цецка Цачева
ЗАКОН
за хората с увреждания
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. Законът урежда обществените отно-
шения, свързани с упражняване на правата на 
хората с увреждания в Република България.
Чл. 2. Законът има за цел да:
1. насърчава, защитава и гарантира пъл-
ноценното и равноправно упражняване на 
правата и свободите на хората с увреждания;
2. създаде условия за социално приобща-
ване на хората с увреждания;
3. способства за зачитане на вътрешно 
присъщото човешко достойнство на хората 
с увреждания;
4. предоставя подкрепа за хората с увреж-
дания и техните семейства.
Чл. 3. Законът гарантира правата на хора-
та с увреждания по начин, който осигурява 
зачитане на човешкото им достойнство и 
равното им третиране в личния, обществе-
ния и политическия живот, като се прилагат 
индивидуален подход и индивидуална оценка 
на потребностите.
Чл. 4. Основните принципи на закона са:
1. личен избор и независимост на хората 
с увреждания и техните семейства;
2. равнопоставеност и недискриминация;
3. социално приобщаване и пълноценно и 
ефективно участие на хората с увреждания 
и техните семейства в обществения живот;
4. достъпност.
Чл. 5. (1) Областите на подкрепа за хората 
с увреждания са:
1. здравеопазване;
2. образование;
3. заетост;
4. жилищно осигуряване;
5. достъпна среда в урбанизираните те-
ритории и обществените сгради;
6. транспорт;
7. култура;
8. спорт;
9. личен живот;
10. обществен и политически живот;
11. правосъдие;
12. други области.
(2) Средствата за оказване на подкрепа 
за хората с увреждания с цел социално при-
общаване включват:
1. медицинска, професионална, социална, 
трудова и психологическа рехабилитация;
2. образование и професионално обучение;
3. услуги, подпомагащи трудовата реа-
лизация;
4. достъпност и разумни улеснения;
5. социални услуги;
6. финансова подкрепа;
7. достъпна информация;
8. достъп до правосъдие и правна защита;
9. осигуряване на лична мобилност с 
максимална степен на независимост;
10. лична помощ;
11. универсален дизайн;
12. други средства.
Чл. 6. Чужденци с увреждания, които имат 
разрешение за дългосрочно или постоянно 
пребиваване в Република България, чужден- 
ци с увреждания, на които е предоставено 
убежище, статут на бежанец или хуманитарен 
статут, чужденци с увреждания, ползващи се 
от временна закрила, и лица, за които това е 
предвидено в международен договор, по който 
Република България е страна, се ползват със 
същите права, както българските граждани 
с увреждания, при условие че степента на 
трайно намалена работоспособност или ви-
дът и степента на увреждане са определени 
по реда на действащото законодателство в 
Република България.
Г л а в а  в т о р а
ОРГАНИ НА УПРАВЛЕНИЕ, НАБЛЮДЕ-
НИЕ И СЪТРУДНИЧЕСТВО
Чл. 7. Министерският съвет определя 
държавната политика за правата на хората 
с увреждания.
Чл. 8. (1) Държавната политика за правата 
на хората с увреждания се осъществява от 
държавните и местните органи в сътруд-
ничество с национално представителните 
организации на и за хората с увреждания, 
национално представителните организации 
на работодателите и национално предста-
вителните организации на работниците 
и служителите, които създават условия и 
съдействат за реализирането на програми 
и проекти в тази област.