Държавен вестник, бр. 29, 2019 г., стр. 39

БРОЙ  29	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
Приложение № 6
към чл. 33
Списък на проектите и програмите, финанси­
рани със средства от Европейските структурни 
и инвестиционни фондове или от други между­
народни финансови институции и донори, по 
които се осигурява устойчивост на медицин­
ските дейности и специализираните грижи за 
определени лица 
1. Проект BG051PO001-5.2.10-0001 „ПОСОКА: 
семейство“, изпълнен по процедура за директно 
предоставяне на безвъзмездна финансова помощ 
BG051PO001-5.2.10 „Шанс за щастливо бъдеще“, 
Компонент 1: „Подготовка за преструктуриране 
на ДМСГД“ в рамките на Оперативна програма 
„Развитие на човешките ресурси 2007 – 2013“, 
приоритетна ос 5 „Социално включване и на­
сърчаване на социалната икономика“, област на 
интервенция 5.2 „Социални услуги за превенция 
на социалното изключване и преодоляване на 
неговите последици“.
2. Програма за комплексна рехабилитация 
на жени, оперирани от рак на млечната жлеза, 
„Виктория“, 2010 г.
Приложение № 7
към чл. 35, ал. 3
Изисквания за осъществяване на дневна психо­
рехабилитационна програма за жени, оперирани 
от рак на млечната жлеза 
I. Лечебното заведение, получаващо субсидия 
за осъществяване на психорехабилитационни 
програми за жени, оперирани от рак на млеч­
ната жлеза, следва да осигурява медицинска 
рехабилитация, в т. ч.:
1. Възстановяване двигателната активност на 
засегнатия горен крайник, последица от хирур­
гичната интервенция – мускулна сила, мускулна 
разтегливост и еластичност, обем движение в 
раменна става, фини движения в ръка и пръсти:
1.1. преглед от лекар физиотерапевт, прецен­
ка на рехабилитационен потенциал, мануално 
мускулно тестуване, сантиметрия, ъглометрия;
1.2. определяне на рехабилитационна програма 
по време на десетдневния престой.
2. Профилактика на лимфния застой и свър­
заните с него последици – нарушена двигателна 
активност, тежест и болка в ръката, еризипел 
на засегнатия крайник или гърда:
2.1. индивидуална и групова кинезитерапия;
2.2. лимфодренаж – апаратен и ръчен;
2.3. съвети за дейности от ежедневието – пре­
поръчителни или не, с оглед профилактика на 
усложненията.
3. Възстановяване на общата двигателна ак­
тивност и на доброто състояние на организма, 
преодоляване негативните ефекти от химио- и 
лъчетерапията:
3.1. дихателна гимнастика;
3.2. разходки и теренно лечение на открито;
3.3. климатолечение;
3.4. диетично хранене;
3.5. хранителни добавки.
4. Рехабилитация и профилактика на после­
диците от активното лечение, химио- и лъчете­
рапията, адювантното лечение, в т. ч. ятрогенно 
предизвикани хронични заболявания, като:
а) диабет, метаболитен синдром, затлъстяване;
б) остеопороза;
в) менопауза;
г) кастрация, стерилитет;
д) депресии, неврози;
е) язва на стомаха и дванадесетопръстника;
ж) лимфостаза;
з) болка;
и) рехабилитация на дихателна система;
к) рехабилитация на сърдечно-съдовата сис­
тема;
л) рехабилитация на имунна система.
II. За нуждите на психорехабилитацион­
ните програми за жени, оперирани от рак на 
млечната жлеза, лечебното заведение следва да 
осъществява:
1. Психологическа рехабилитация:
В рамките на финансираната по реда на тази 
методика дейност двама клинични и консул­
тативни психолози осигурят навременна пси­
хологическа помощ на 40 онкологично болни 
пациенти седмично. Психологическата работа е 
диференцирана в 40 индивидуални консултации 
и 4 групи (1 група – 10 души) за седмица.
Всеки пациент участва в една индивидуална 
и една групова терапия седмично.
Цели на дейността:
1. Стимулиране на реадаптационния процес.
2. Понижаване на тревожността.
3. Овладяване на депресивната симптоматика:
а) потиснато настроение;
б) снижени подтици;
в) загуба на интереси;
г) суицидни намерения и суициден риск.
4. Овладяване на кризисни ситуации.
5. Подобряване на социалното функциониране.
Очаквани резултати:
Възприемане на болестта като част от собст­
вения живот, възприемане на промяната след 
оперативната интервенция, емоционално стаби­
лизиране, което включва:
1. стимулиране на реадаптационния процес;
2. понижаване на тревожността;
3. овладяване на депресивната симптоматика;
4. овладяване на кризисни ситуации;
5. подобряване на психичното функциониране, 
в това число:
5.1. редуциране и премахване на страха от 
влошаване на състоянието и от неблагоприятен 
изход;
5.2. емоционално стабилизиране;
5.3. намаляване на съпътстващите лечението 
симптоми – като свръхчувствителност и други;
5.4. по-добро възприемане на промяната след 
оперативната интервенция;
5.5. подобряване качеството на живот;
5.6. подобряване на самочувствието;
5.7. възстановяване на ежедневния ритъм;
5.8. мобилизиране на личностни ресурси по 
време на криза;
5.9. насърчаване към изразяване на негативни 
емоции (емоционално вентилиране).