Държавен вестник, бр. 73, 2016 г., стр. 38

СТР.  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  73
	 – При говедата това става, като първона-
чално животните се наблюдават от раз-
стояние, даващо възможност да се про-
следят поведенческите им реакции, след 
което те биват принудени да се раздвижат, 
преминавайки едно по едно през улей за 
индивидуален оглед отблизо. При необхо-
димост единични животни могат да бъдат 
отделени и да бъдат подложени на обстоен 
клиничен преглед. 
	 – Огледът на дребните преживни животни 
се осъществява от непосредствена близост 
при преминаването им едно по едно през 
тесен улей, „стърга“. Животните с откло-
нения в здравословното състояние се от-
делят за индивидуален клиничен преглед. 
Забележка. През време на прегледа е възможно 
да се вземат проби за лабораторни изследвания, а 
ако се налага, може да се пристъпи към умърт-
вяване с диагностична цел и аутопсия на отделни 
животни.
Х Клане по необходимост на възприемчиви 
животни в близост до епизоотично огнище.
Х Убиване на животни с клинични признаци 
и с диагностична цел.
  Ваксинация (само спешна, ако това се нала-
га от обстоятелствата). 
  Лечение
Х Контрол на животинските продукти и па-
зарите
Х Надзор за:
	 – доказване отсъствието на вируса на шапа;
	 – ранно откриване на първичните огнища; 
	 – установяване на свободните и засегнатите 
територии и популации животни;
	 – установяване динамиката и тенденциите 
за разпространение на болестта, степента, 
темповете и посоката на разпространение;
	 – ефективността на противоепизоотичните 
мерки;
	 – възвръщане на сатута на страната като 
свободна от шап.
Х Други мерки: 
· Епизоотологичен надзор – Всички стопан-
ства на териториите и землищата на 21 на-
селени места по протежение на границата 
ни с Турция се считат за отделни епизоото-
логични единици и всеки месец ще бъдат 
посещавани от ветеринарен лекар, който 
ще извършва клинични прегледи и ще взе-
ма кръвни проби от овце и кози, които ще 
бъдат изследвани за наличие на антитела 
срещу вируса на шапа. Посещенията и ре-
зултатите от прегледите ще бъдат удосто-
верени с контролни листове и въведени в 
електронната база данни. При съмнение за 
шап ще бъдат вземани и изследвани също 
кръвни и тъканни проби от отстреляни диви 
възприемчиви видове животни от землища-
та на тези населени места.
	 – Установяването на антитела срещу не-
структурните протеини на вируса на шапа 
са доказателство за преминала или насто-
яща вирусна репликация в организма на 
гостоприемника без значение от вакси-
налния му статус. Тези антитела не са ти-
пово специфични, поради което се ползват 
само като скрининг тест, а не за поставяне 
на диагноза.
	 – Установяването на антитела срещу струк-
турните протеини на вируса на шапа с 
ВНР и ELISA при неваксинирани живот-
ни е индикатор за преминала или теку-
ща инфекция с вируса на шапа. Те дават 
възможност да се определи срещу кой се-
ротип на вируса на шапа са антителата. 
Имат висока диагностична стойност при 
животни, които не показват явни клинич-
ни симптоми, каквито са дребните пре-
живни животни. Тези методи обаче не са 
подходящи за използване при ваксинира-
ни животни. 
Забележка. Броят на пробите, необходим за ран-
ното откриване на заболяването, се определя по 
формулата на Cannon (2001) при очаквано разпрос-
транение от 5 % и 95 % гаранционна вероятност, 
което възлиза на около 59 проби от всяко село при 
всяко посещение, взети на случаен принцип. Виж 
таблицата по-долу:
1. Таблица за определяне броя на пробите за 
ранно откриване на шап
CL=95 %
Чуствителност 
на системата (c)
= 11524 0.85 0.9 
0.95
0.99
1
p(a) %
Брой проби
1 
347 
328 
310
298
295
2 
174 
164 
156
149
148
3 
116 
109 
104
99
98
4 
87 
82 
78
74
74
5(b) 
69 
65 
62
59
59
(a): Очакван процент на разпространение, при 
което заболяването ще бъде открито. 
(b): Необходим брой проби съгласно Council 
Directive 2003/85/EC (5 % prevalence with 95 % CL). 
(c): Специфичност = 1.
	 – Доказването на вирусни антигени или на 
фрагменти от вирусната РНК в изследва-
ния материал, който може да бъде епител 
от везикулозни афти, езофаго-фарингеал-
на проба – „probing“, кръв, мляко и др., 
са достатъчни за поставянето на диагноза 
шап, поради което тези методи се използ-
ват като потвърдителни. 
· Диференциално-диагностични изследвания 
за диференциране на вируса на шапа от ви-
руса на везикулозната болест по свинете, 
везикулозния стоматит и др. болести по жи-
вотните, протичащи с везикулозен синдром.
4.2. Обозначаване на централния орган, отго-
ворен за надзора, и координацията на отделите, 
отговорни за изпълнение на програмата: 
· Българската агенция по безопасност на хра-
ните към Министерството на земеделието 
и храните е компетентният орган за Бъл-
гария, който:
	 – организира и следи за изпълняването на 
мерките за контрол на заразните болести 
по животните, подлежащи на задължител-
но обявяване;