Държавен вестник, бр. 18, 2009 г., стр. 13

Б Р О Й  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ
КОНВЕНЦИЯ
за полицейско сътрудничество в Югоизточна
Европа
(Ратифицирана със закон, приет от 40-то На-
родно събрание на 25 септември 2008 г.—ДВ,
бр. 88 от 2008 г. В сила от 1 март 2009 г.)
ПРЕАМБЮЛ
Република Албания, Босна и Херцеговина,
Република Македония, Република Молдова,
Румъния и Държавният съюз на Сърбия и
Черна гора, наричани оттук нататък “догова-
рящи страни”,
с  желанието да си сътрудничат за постигане
на общите интереси в областта на сигурността,
твърдо решени да противодействат ефектив-
но на трансграничните заплахи за обществения
ред и сигурност и международната престъпност,
като инициират партньорство за сигурност,
с цел все повече да активизират и усъвър-
шенстват полицейското сътрудничество,
решени да укрепват все повече взаимната
помощ по въпросите на полицейското сътруд-
ничество,
се споразумяха за следното:
Член 1
Обхват на конвенцията
Договарящите страни укрепват сътрудничес-
твото помежду си с оглед противодействие на
заплахите към обществената сигурност и/или
обществения ред, както и по отношение на пре-
венцията, разкриването и полицейското раз-
следване на престъпни деяния. Това се извър-
шва съгласно националното законодателство,
освен ако в конвенцията не е посочено друго.
Член 2
Дефиниции
За целите на конвенцията:
а) “правоприлагащи органи” означава орга-
ни, които по силата на националното законода-
телство на договарящите страни разполагат с
необходимите компетенции да прилагат разпо-
редбите на конвенцията;
б) “длъжностни лица” означава служители,
определени от правоприлагащите органи;
в) “граници” означава сухопътните граници
на договарящите страни, речните граници, мор-
ските граници, летищата и морските пристани-
ща, посочени от националното законодателст-
во и признати в международен мащаб;
г) “трета страна” означава която и да е дър-
жава, различна от договарящите страни;
д) “разрешително за пребиваване” означава
пълномощно от какъвто и да било вид, издаде-
но от договаряща страна, която дава право на
пребиваване на нейната територия; тази дефи-
ниция не включва временно разрешение за пре-
биваване на територията на договаряща страна
с цел разглеждане на молба за убежище или
разрешително за пребиваване;
е) “лични данни” означава всички видове
данни, свързани с определено физическо лице
или такова, което може да бъде идентифици-
рано: лице, което може да бъде идентифици-
рано, е такова, което може да се идентифици-
ра пряко или косвено, в частност чрез справ-
ка с идентификационен номер или с оглед на
един или повече фактори, които са специфич-
ни за неговата физическа, физиологическа, ум-
ствена, икономическа, културна или социал-
на идентичност;
ж) “обработване на лични данни” (наричано
оттук нататък “обработване”) означава всяка
операция или поредица от операции, които се
изпълняват по отношение на личните данни,
независимо дали чрез автоматични или чрез
други средства, като събиране, записване, орга-
низация, съхранение, адаптиране или измене-
ние, възстановяване, извършване на справки,
използване, разкриване чрез предаване, раз-
пространение или предоставяне на достъп по
друг начин, редактиране или комбиниране, бло-
киране, изтриване или унищожаване;
з) “информация” означава лични и нелични
данни.
Член 3
Общи мерки за сътрудничество
Правоприлагащите органи на договарящи-
те страни в рамките на законодателството си
предприемат всички мерки за разширяване на
сътрудничеството помежду си.
В частност органите осигуряват:
1. активизиране на обмена на информация и
комуникационните структури чрез:
а) взаимно информиране за факти относно
конкретни случаи, връзки между заподозрени
и типично поведение на заподозрени, без да се
посочват данни, свързани с конкретни лица;
б) взаимно информиране по пряк път и кол-
кото е възможно по-своевременно за предстоя-
щи събития и инциденти, които са от значение
за полицейската дейност, без да се посочват
данни, свързани с определени лица, с цел улес-
няване на противодействието срещу заплахите
за обществения ред и сигурност, така че необ-
ходимите мерки да могат да се предприемат
навреме;
в) предоставяне на важна информация, с из-
ключение на данни, свързани с конкретни лица,
за улесняване на оперативното планиране, как-
то на рутинни дейности, така и на специални
операции, включително като предпазна мярка,
събиране и анализ на оперативна информация