Държавен вестник, бр. 13, 2026 г., стр. 25

БРОЙ  13	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25   
паричен съюз Амстердам, 16 юни 1997 г. (97/С 
236/03) (ДВ, бр. 10 от 2020 г.) е прието, че като 
се вземат предвид намеренията на Република 
България за присъединяване към Механизма на 
обменните курсове (Exchange Rate Mechanism II, 
МОК II) и към Единния надзорен механизъм 
чрез установяване на тясно сътрудничество с 
Европейската централна банка по смисъла на 
Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 ок­
томври 2013 г. при договаряне на централен курс 
на лева към еврото, министърът на финансите 
и управителят на Българската народна банка 
предлагат, поддържат и гласуват позиция за 
централен курс 1,95583 лв. за 1 евро и че Ре­
публика България не участва в Механизма на 
обменните курсове (Exchange Rate Mechanism 
II) при централен курс, различен от посочения. 
Изводът е, че с решението от 30 януари 2020 г. 
Народното събрание е посочило условията, 
при които България ще участва или няма да 
участва в МОК II, а съгласно предвиденото в 
т. 1.6 от Резолюцията участието в МОК II е 
доброволно за държавите членки извън евро­
зоната. Българските институции във времето 
изпълняват едностранно поетите ангажимен­
ти. На 24 юни 2020 г. е прието Решение (ЕС) 
2020/1015 на Европейската централна банка за 
установяване на тясно сътрудничество между 
Европейската централна банка и Българската 
народна банка (ЕЦБ/2020/30) с начална дата 1 
октомври 2020 г., като се отчитат необходимите 
промени, направени в българското законодател­
ство. В чл. 7, § 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 
се допуска държавата членка с дерогация да 
прекрати тясното сътрудничество, но такъв акт 
не е приеман от нито един от националните 
органи на България. На 10 юли 2020 г. е взето 
решение на финансовите министри на държа­
вите – членки на еврозоната, президента на 
Европейската централна банка и финансовите 
министри и управителите на централните банки 
на Дания и България българският лев да се 
включи в Механизма за обменните курсове II.
С Решение № 344 от 30 май 2022 г. на Ми­
нистерския съвет е приет Национален план за 
въвеждане на еврото в Република България, 
който се изпраща за сведение на Народното 
събрание. Планът е актуализиран с Решение 
№ 797 от 13.11.2023 г. и с Решение № 439 от 
2 юли 2025 г. на Министерския съвет.
С Решение на 48-ото Народно събрание във 
връзка с приемането на еврото в Република 
България от 27 октомври 2022 г. (ДВ, бр. 87 
от 2022 г.) се приема Министерският съвет 
в координация с Българската народна банка 
да ускори консултациите с европейските ин­
ституции, държавите членки, чиято парична 
единица е еврото, и държавите, участващи 
в механизма за обменните курсове, с оглед 
приемането на еврото в Република България 
с целева дата 1 януари 2024 г. С Решението на 
Народното събрание от 26.07.2024 г. за ускоря­
ване и завършване на процеса по практическата 
подготовка за приемане на еврото в Република 
България (ДВ, бр. 64 от 2024 г.) се определят 
координирани мерки между изпълнителната 
и законодателната власт и БНБ за ускоряване 
и завършване на процеса по практическата 
подготовка за приемане на еврото в Република 
България, като в случай че Република Бълга­
рия изпълни критерия за ценова стабилност 
до 31 декември 2024 г., Министерският съвет 
да изиска дата за приемане на страната в 
еврозоната от 1 юли 2025 г., като се посочва, 
че Република България приема еврото при 
запазване на официалния валутен курс на 
лева към еврото, равен на централния курс от 
1,95583 лв. за 1 евро. Междувременно е приет 
нов Закон за Българската народна банка (обн., 
ДВ, бр. 13 от 13 февруари 2024 г.; посл. изм. и 
доп., бр. 54 от 4 юли 2025 г.) и Закон за въвеж­
дане на еврото в Република България (обн., ДВ, 
бр. 70 от 20 август 2024 г.; посл. изм., бр. 115 
от 30 декември 2025 г.), както и необходими 
изменения в други закони. 
Нито един от посочените актове на бъл­
гарските държавни органи не е оспорван по 
съответния предвиден в законодателството ред.
При следване на процедурата, предвидена 
в Договорите, компетентните органи на ЕС 
приемат: Решение (ЕС) 2025/1407 на Съвета от 
8 юли 2025 г. относно приемането на еврото от 
България, считано от 1 януари 2026 г., Регламент 
(ЕС) 2025/1408 на Съвета от 8 юли 2025 г. за 
изменение на Регламент (ЕО) № 974/89 относ­
но въвеждането на еврото в България, в сила 
от 1.01.2026 г., и Регламент (ЕС) 2025/1409 от 
8 юли 2025 г. за изменение на Регламент (ЕО) 
№ 2866/98 по отношение на валутния курс 
към еврото за България, в сила от 1.01.2026 г.
От тази фактическа обстановка според мен 
следва изводът, че Народното събрание е опре­
деляло различни целеви дати за въвеждане на 
еврото в Република България, но волята на 
представителната власт и учредените от нея 
различни от законодателната власти трайно 
е насочена към изпълнение на задължение­
то на Република България за постигане на 
установената в чл. 3, § 4 ДЕС във връзка с 
чл. 119, § 2 ДФЕС цел на Съюза – установя­
ване на икономически и паричен съюз, чиято 
парична единица е еврото. Началната дата за 
въвеждане на еврото се предлага по инициа­
тива на българската държава, съгласува се с 
компетентните органи на ЕС и се посочва в 
приети от тях актове. Конкретната начална 
дата за въвеждането на еврото не е определена 
изрично и първоначално в законов нормативен 
акт от националното право, а тя се определя 
като последица от приемането и влизането в 
сила на актовете на органите на ЕС – Решение 
на Съвета на Европейския съюз за приемането 
на еврото от Република България, прието в 
съответствие с чл. 140, § 2 от ДФЕС, и Регла­
мент на Съвета на Европейския съюз, приет 
в съответствие с чл. 140, § 3 от Договора за 
функционирането на Европейския съюз (§ 14 
ПЗР на Закона за Българската народна банка и 
чл. 3 от Закона за въвеждане на еврото в Репуб­
лика България). От тази дата, в съответствие