Държавен вестник, бр. 29, 2024 г., стр. 21

БРОЙ  29	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21  
надзор“, центровете за спешна медицинска 
помощ, лечебните заведения за болнична 
помощ, Националната здравноосигурителна 
каса и районните здравноосигурителни каси, 
лекарите, прилагащи ваксините. Принципно 
с чл. 28 от ЗЗ е разрешено предоставяне на 
здравна информация на трети лица в конкрет­
но посочени хипотези, включително когато е 
необходима за нуждите на Министерството 
на здравеопазването, Националния център по 
здравна информация, НЗОК, регионалните 
здравни инспекции и Националния статис­
тически институт.
Публичността на информацията, част от 
която представлява лични данни, достъпът на 
изброените субекти като администратори на 
лични данни до информацията в Националната 
информационна система за борба с COVID-19 
означава, че макар относно COVID-19 да 
няма регулация в правото на Европейския 
съюз, обществените отношения, свързани с 
обработването на лични данни, и достъпът 
до тези лични данни попада под регулацията 
на Регламент 2006/679. Никакъв анализ няма 
по смисъла на чл. 28, ал. 2, т. 5 от ЗНА в 
доклада и мотивите към проекта на Наред­
бата за съответствието є с правото на ЕС, 
спазването на чл. 6 за законосъобразност на 
обработването и чл. 9 от Регламент № 2016/679 
за обработване на специални категории лич­
ни данни, каквито представляват данните за 
здравословното състояние на физически лица. 
Това представлява съществено нарушение на 
административнопроизводствените правила по 
приемане на подзаконов нормативен акт. Не 
е спазен и чл. 12 от Закона за защита на 
личните данни, съгласно който председате­
лят и членовете на Комисията за защита на 
лични данни или упълномощени от нея лица 
от администрацията є осъществяват контрол 
чрез предварителни консултации, проверки 
и съвместни операции за спазване на Регла­
мент (ЕС) 2016/679 и на този закон. Освен в 
случаите по чл. 36, параграф 1 от Регламент 
(ЕС) 2016/679 предварителни консултации се 
извършват и когато се обработват лични данни 
в изпълнение на задача в обществен интерес, 
включително обработване във връзка със 
социалната закрила и общественото здраве. 
Предварителните консултации с надзорния 
орган се извършват съгласно чл. 36, параграфи 
2 и 3 от Регламент (ЕС) 2016/679. В случая 
министърът на здравеопазването не е провел 
консултация с КЗЛД, което представлява 
нарушение на закона.
Не на последно място разпоредбите за 
създаването и функционирането на Наци­
онална информационна система за борба с 
COVID-19 имат за цел да регулират правоот­
ношения въз основа на законови разпоредби 
за задължителна изолация и задължително 
карантиниране на болни и контактни с болни 
от COVID-19 и засилен контрол с цел огра­
ничаване на заболяване от заразна болест, 
посочена в чл. 61, ал. 1 от ЗЗ. С изменението 
обаче на чл. 61, ал. 1 от ЗЗ и изключването на 
COVID-19 от заразните болести, за които се 
предвижда задължителна изолация и задъл­
жителна карантина, оспорените разпоредби 
от Наредбата вече не съответстват на целта 
на закона, което е отменително основание по 
чл. 146, т. 5 от АПК.
С жалбата е направено искане за отпра­
вяне на преюдициално запитване до СЕС с 
примерни въпроси: 1. Кой е приложимият акт 
от ПЕС – Регламент № 2016/679 (Регламента) 
или Директива 2016/680, при обработване на 
лични данни от полицията; 2. Дали е от зна­
чение за отговора по т. 1, че нарушаването на 
предписание за карантина е престъпление по 
чл. 355 от НК; 3. Дали Регламентът допуска 
в подзаконов нормативен акт да се създават 
задължения за администратора на лични дан­
ни, издател на наредба; 4. Полиция, общини, 
НОИ, МЗ представляват ли получатели на 
информация на лични данни по Директива 
2016/680; 5. ПЕС и по-специално Регламентът 
допускат ли разпоредби, въз основа на които се 
предоставят по неконтролиран достъп лични 
данни на полиция, общини, НОИ, МЗ, които 
са в информационна система с регистър на 
лица, на които са наложени мерки за задъл­
жителни изолация, карантина; 6. Задължени 
ли са националните юрисдикции при съде­
бен контрол на вътрешното законодателство 
и установяване на противоречие с ПЕС да 
отменят административен акт с обратна 
сила; 7. Задължава ли ПЕС националния съд 
да не приложи разпоредба като чл. 195 от 
АПК, според който отмяната има действие 
от момента на постановяване на съдебното 
решение; 8. Налице ли са основания да бъде 
ограничено евентуалното обявяване на недей­
ствителността на разпоредби от наредба, като 
бъдат запазени последиците на нормативния 
акт, поради наличие на изключителни съоб-
ражения, свързани с разпространението на 
Ковид-19, и за какъв период; 9. Изключва ли 
ПЕС административна и съдебна практика на 
последователна отмяна/оттегляне на адми­
нистративни актове, налагаща прекратяване 
на съдебните производства по оспорване и 
събраните лични данни по такива актове 
могат ли да бъдат предмет на последваща 
регламентация като оспорената в настоящото 
производство Наредба, предвиждаща информа­
ционна система; 10. Следва ли изискванията 
на чл. 35 и 36 от Регламента да се считат за 
част от производството по изготвяне на пред­
ложения за национални мерки и приемане на 
подзаконови нормативни актове и ограничават 
ли процесуалната автономия на държавата 
членка при издаване на нормативни актове; 
11. Ако националната юрисдикция установи