Държавен вестник, бр. 54, 2007 г., стр. 5

Б Р О Й  54
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
Член 9—Други престъпления
1. Всяка страна по конвенцията предприема
необходимите мерки за обявяването за прес-
тъпление по нейното вътрешно право на:
a. съучастието в престъпление от посочени-
те в чл. 5 до 7 от тази конвенция;
b. организирането или ръководенето на дру-
ги лица за извършване на престъпление от по-
сочените в чл. 5 до 7 от тази конвенция;
c. допринасяне за извършването на едно или
повече престъпления от посочените в чл. 5 до 7
от тази конвенция от страна на група лица, които
действат задружно; този принос трябва да бъде
умишлен и:
i. да цели да се подпомогне престъпната
дейност или постигането на престъпна-
та цел на групата, когато тази дейност
или цел е свързана с извършването на
престъпление от посочените в чл. 5 до 7
от тази конвенция; или
ii. да бъде даден със съзнание за намере-
нието на групата да извърши престъп-
ление от посочените в чл. 5 до 7 от тази
конвенция.
2. Всяка страна по конвенцията предприе-
ма и необходимите мерки за възвеждане в
престъпление във и съобразно нейното вът-
решно право на опита за извършване на прес-
тъпление от посочените в чл. 6 и 7 от тази
конвенция.
Член 10—Отговорност на юридическите
лица
1. Всяка страна по конвенцията предприема
необходимите мерки в съответствие с нейните
правни принципи за установяване на отговор-
ност на юридическите лица, които са участвали
в престъпления от посочените в чл. 5 до 7 и чл. 9
от тази конвенция.
2. Като се спазват правните принципи на
страна по конвенцията, отговорността на юри-
дическите лица може да бъде наказателна, граж-
данска или административна.
3. Тази отговорност не засяга наказателната
отговорност на физическите лица, извършили
престъпленията.
Член 11—Санкции и мерки
1. Всяка страна по конвенцията предприема
необходимите мерки с цел престъпленията,
посочени в чл. 5 до 7 и чл. 9 от тази конвенция,
да бъдат наказуеми с ефективни, съразмерни и
възпиращи санкции.
2. Доколкото това се допуска от вътрешното
право, предходни влезли в сила присъди, произ-
несени в други държави за престъпления от
посочените в тази конвенция, могат да бъдат
взети предвид при определяне на наказанието в
съответствие с вътрешното право.
3. Всяка страна по конвенцията прави необ-
ходимото с цел юридическите лица, чиято от-
говорност се ангажира съобразно чл. 10, да по-
несат ефективни, съразмерни и възпиращи сан-
кции с наказателноправен или друг характер,
включително парични санкции.
Член 12—Условия и гаранции
1. Всяка страна по конвенцията прави необ-
ходимото с цел обявяването за престъпления и
наказването на деянията, визирани в чл. 5 до 7
и чл. 9 от тази конвенция, да се извършват при
спазване на задълженията на тази държава,
свързани с правата на човека, по-специално
свободата на изразяване, свободата на сдружа-
ване и свободата на религията, и предвидени в
Европейската конвенция за защита на правата
на човека и основните свободи, в Международ-
ния пакт за граждански и политически права, и
другите задължения по международното право,
когато те са приложими към тази страна по
конвенцията.
2. Обявяването за престъпления и наказва-
нето на деянията, визирани в чл. 5 до 7 и чл. 9 от
тази конвенция, следва да бъдат подчинени и
на принципа на пропорционалност, като се съб-
людават преследваните правомерни цели и не-
обходимостта от тях в едно демократично об-
щество, и следва да изключват всяка форма на
произвол или на дискриминационно или расист-
ко отношение.
Член 13—Защита, обезщетение и помощ за
пострадалите от тероризма
Всяка страна по конвенцията предприема
необходимите мерки за защита и подпомага-
не на пострадалите от тероризъм, извършен
на нейна територия. В съответствие с прило-
жимите национални режими и при спазване
на вътрешното право тези мерки могат да
включват финансова помощ и обезщетение за
пострадалите от тероризъм и техните близки
роднини.
Член 14—Юрисдикция
1. Всяка страна по конвенцията предприема
необходимите мерки да установи своята юрис-
дикция по отношение на престъпленията, посо-
чени в тази конвенция:
a. когато престъплението е извършено на
нейна територия;
b. когато престъплението е извършено на
борда на кораб, плаващ под флага на тази стра-
на по конвенцията, или на борда на въздухопла-
вателно средство, регистрирано по закона на
тази страна по конвенцията;
c. когато престъплението е извършено от
гражданин на тази страна по конвенцията.