Държавен вестник, бр. 33, 2022 г., стр. 21

БРОЙ  33	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21  
от прокурор във Върховна административна 
прокуратура Тодор Мерджанов против Реше­
ние № 8843 от 23.07.2021 г., постановено по 
адм.д. № 1917/2021 г. по описа на Върховния 
административен съд, седмо отделение. 
В касационния протест се сочат доводи за 
незаконосъобразност на решението в частта, с 
която е отменена частично оспорената разпо­
редба на чл. 29 от Наредба № 21 от 18.07.2005 г. 
за реда за регистрация, съобщаване и отчет 
на заразните болести – в частта от т. 2, чл. 29 
„ред и начин на надзор“. Иска се отмяна на 
решението в тази част и отхвърляне на ос­
порването със законните последици.
В касационната жалба се сочат доводи за 
неправилност на решението като постановено 
в нарушение на материалния закон – отме­
нително основание съобразно чл. 209, т. 3 от 
АПК, в частта, с която е отхвърлено оспорва­
нето. Претендира се отмяна на решението в 
тази част и произнасяне по същество с отмяна 
изцяло на разпоредбата на чл. 29 от Наредба 
№ 21 от 18.07.2005 г. за реда за регистрация, 
съобщаване и отчет на заразните болести. 
Претендират се разноски.
Ответникът – министърът на здравеопаз­
ването, чрез юрк. Цветкова, оспорва каса­
ционната жалба като неоснователна и моли 
за оставяне в сила на обжалваното решение 
в частта, с която е отхвърлено оспорването. 
Претендира разноски.
Ответникът П. Запрянов, чрез адв. Бойчев, 
в писмени отговори по касационния протест 
и касационната жалба излага становище за 
неоснователност на протеста и основателност 
на жалбата и моли за потвърждаване на ре­
шението в частта, с която е частично отменен 
чл. 29 от наредбата, и отмяна на решението 
в останалата част, с която е отхвърлено ос­
порването със законните последици, включи­
телно присъждане на разноски за настоящата 
инстанция.
Прокурорът от Върховната административ­
на прокуратура дава мотивирано заключение 
за неоснователност на касационната жалба и 
основателност на протеста и предлага да се 
уважи последният и се отмени решението в 
частта, с която е частично отменена нормата 
на чл. 29 от наредбата. 
Върховният административен съд, петчле­
нен състав, намира касационната жалба и 
касационния протест, като подадени в срок и 
от надлежни страни, за процесуално допусти­
ми, а касационната жалба – за основателна.
С обжалваното решение е отменен чл. 29, 
т. 2 от Наредба № 21 от 18.07.2005 г. за реда за 
регистрация, съобщаване и отчет на заразните 
болести, издадена от министъра на здравеопаз­
ването (обн., ДВ, бр. 62 от 29.07.2005 г., в сила 
от 1.01.2006 г.; изм. и доп., бр. 52 от 8.07.2011 г., 
в сила от 8.07.2011 г., бр. 56 от 8.07.2014 г., в 
сила от 8.07.2014 г., бр. 5 от 15.01.2019 г., в 
сила от 15.01.2019 г.), в частта „ред и начин 
на надзор“ и е отхвърлено оспорването на 
Р. Рашков, П. Велчева и П. Запрянов на 
чл. 29 от Наредба № 21 от 18.07.2005 г. за 
реда за регистрация, съобщаване и отчет на 
заразните болести, издадена от министъра 
на здравеопазването, в останалата част, като 
са присъдени разноски по компенсация на 
всички страни в производството.
Производството по делото е било обра­
зувано по жалба на Р. Рашков, П. Велчева 
с по­следващо присъединяване на П. Запря­
нов срещу чл. 29, т. 2 от Наредба № 21 от 
18.07.2005 г. за реда за регистрация, съобща­
ване и отчет на заразните болести, издадена 
от министъра на здравеопазването.
Решението е мотивирано с издаване на 
Наредба № 21 от 18.07.2005 г. при наличие на 
надлежна законова делегация по чл. 60, ал. 2 
и 3 във връзка с чл. 82, ал. 2, т. 2 и ал. 5 от 
Закона за здравето (ЗЗ) и в съответствие с 
чл. 75, ал. 2 АПК, при спазване на изиску­
емата процедура, тъй като към момента на 
приемане на наредбата (2005 г.) в Закона за 
нормативните актове (ЗНА) не е регламенти­
рано изискване за публикуване на проекта на 
наредбата, както и за обществени консултации.
След подробен анализ на нормите на ал. 2 
и 3 на чл. 60 ЗЗ съдът е достигнал до решава­
щия правен извод за незаконосъобразност на 
оспорената норма единствено в частта на т. 2 
„ред и начин на надзор“, тъй като в чл. 60, 
ал. 3 от ЗЗ ясно и категорично е изразена 
волята на законодателя, че редът и начинът 
на надзора на заразни болести в случаите на 
биотероризъм или нова, непозната заразна 
болест следва да бъдат определени в наредба, 
т.е. в подзаконов нормативен акт, а не със 
заповед на министъра. 
В останалата част чл. 29 от наредбата е 
възприет като съответен на нормите на ЗЗ, 
раздел V „Надзор на заразните болести“, 
глава II „Дейности по опазване на здравето“, 
тъй като няма изискване за овластяване на 
министъра само със закон както в позитив­
ното право, така и в съдебната практика. 
Прието е, че делегиращата правомощия на 
министъра за нормотворческа дейност норма 
на чл. 60, ал. 3 от ЗЗ не съдържа конкретна 
регламентация за обхата на правомощията, 
които се отнасят до мерките и надзора при 
случаи на биотероризъм или поява на нови, 
непознати заразни болести. Прието е, че тези 
случаи са специфични, не са често срещани, 
не се характеризират с предвидимост и за тях 
липсват утвърдени практики за опазване от 
разпространение, поради което приемането на 
трайни и единни нормативни правила е несъв­
местимо със спешността за предприемане на 
мерки от вида на възложените на министъра 
с чл. 29 от наредбата, които да се упражня­
ват с издаване на негова заповед. Липсата 
на изрично визирана процедура и условия за 
издаване на заповед по чл. 29 от наредбата 
е възприета като празнота на подзаконовия 
нормативен акт (лаконична уредба), която