Държавен вестник, бр. 15, 2013 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  15
Чл. 24. (1) Количествата запаси за извън-
редни ситуации, обезпечаващи изпълнението 
на задълженията по чл. 22 или 23, могат да 
бъдат собственост на задълженото лице, на 
икономическия оператор или на централната 
структура за управление на запасите на друга 
държава – членка на Европейския съюз, и/
или да са предоставени по договор за заем. 
(2) Договорите за заем и за съхраняване 
на запаси не може да:
1. бъдат обезпечавани със залог върху 
запасите;
2. включват клаузи, възпрепятстващи полз-
ването на запасите при издадено разпореждане 
от председателя на агенцията;
3. се прекратяват при затрудняване на 
доставките или при значимо прекъсване на 
снабдяването. 
(3) Намаляване на съхраняваното количе-
ство запаси е допустимо само при издадено 
разпореждане за ползване и в съответствие 
с указаните в него количества.
(4) Задължените лица и/или съхраните-
лите, които са предали количества нефт и 
нефтопродукти по договор за заем на други 
задължени лица, на икономически оператори 
или на централна структура за управление 
на запасите на друга държава – членка на 
Европейския съюз, не могат да отчитат тези 
количества за изпълнение на собствените си 
задължения по този закон.
(5) В случай че задължено лице преустанови 
дейността си по производство, преработване, 
внос или вътрешнообщностни пристигания 
на нефтопродукти през годината, в която е 
възникнало задължението му, или през те-
кущата година, задължението да съхранява 
определеното ниво на запаси остава в сила 
до 30 април на годината, следваща годината 
на определяне на това ниво.
(6) Всяко задължено лице е длъжно постоян-
но да държи запаса, за който има задължения 
по чл. 22 или 23, и да се разпорежда с него 
само в съответствие и въз основа на издадено 
от председателя на агенцията разпореждане 
за ползване.
Чл. 25. Запасите за извънредни ситуации 
не могат да включват нефт и нефтопродукти:
1. от местни залежи, които не са добити;
2. за зареждане на речни и мореплавателни 
съдове;
3. намиращи се в тръбопроводи, в пътни и 
железопътни цистерни и в цистерни на тър-
говците на дребно (бензиностанции) ;
4. които са съхранявани от или са на разпо-
ложение на въоръжените сили, включително 
военновременните запаси;
5. преминаващи транзитно през територи-
ята на страната;
6. които представляват дънни остатъци;
7. които не могат да бъдат изтеглени от 
складовете, регистрирани по чл. 38, с помощ­
та на обичайно използваните за тази цел 
стационарни съоръжения и технологии или 
са труднодостъпни, или са неоперативни по 
други причини; 
8. в танкери, намиращи се в морето.
Раздел II
Създаване на целеви запаси
Чл. 26. (1) Целеви запаси от нефтопродукти 
може да се създават само от агенцията.
(2) Министерският съвет по предложение 
на председателя на агенцията съгласувано 
с министъра на икономиката, енергетиката 
и туризма определя вида и количеството на 
целевите запаси, както и срока на тяхното 
поддържане, който не може да бъде по-кратък 
от една година. 
(3) Минималното количество целеви за-
паси, изчислено като брой дни среднодневно 
потребление на територията на страната, се 
прилага за всички категории нефтопродукти.
(4) Целевите запаси се съхраняват и под-
държат през целия срок, като временни на-
маления се допускат само при извършване на 
отделни операции по обновяване на запасите.
(5) При необходимост от промяна на вида 
на запасите тя се извършва от началото на 
календарния месец, следващ решението на 
Министерския съвет за промяна.
Чл. 27. (1) Решението за поемане на за-
дължение за създаване на целеви запаси, 
обезпечаващи най-малко 30 дни потребление 
на територията на страната, се съобщава на 
Европейската комисия.
(2) Съобщението по ал. 1 предварително 
се съгласува с министъра на икономиката, 
енергетиката и туризма и се изпраща за пуб-
ликуване в „Официален вестник“ на Европей-
ския съюз. То съдържа вида и количествата 
на запасите, за които е поето задължение за 
създаване, както и продължителността на 
тяхното поддържане.
Чл. 28. (1) В случай че решението за поемане 
на задължение за създаване на целеви запаси, 
обезпечаващи най-малко 30 дни потребление 
на територията на страната, предвижда период 
за съхраняване, по-малък от една календарна 
година, поне една трета от определените за 
съответната година нива на запаси трябва да 
са под формата на крайни нефтопродукти.
(2) В случай че решението за поемане на 
задължение за създаване на целеви запаси е 
за количества нефтопродукти, обезпечаващи 
по-малко от 30 дни потребление на територи-
ята на страната, председателят на агенцията 
изготвя годишен доклад с анализ на мерките, 
предприети за гарантиране и проверка на 
наличността и физическата достъпност на 
запасите за извънредни ситуации. В доклада 
се посочват и разпоредбите, приети, за да се 
осигури контрол върху използването на тези