Държавен вестник, бр. 70, 2004 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  70
7. специализирано обучение, професионал-
на подготовка и преквалификация на лицата с
психични разстройства с цел тяхната социална
адаптация;
8. участие на хуманитарни неправителстве-
ни организации в процеса на лечение и социал-
на адаптация.
Чл. 149. (1) Лечението на лицата с психични
разстройства се извършва от лечебни заведе-
ния за първична или специализирана извънбол-
нична помощ, лечебни заведения за стационар-
на психиатрична помощ, диспансери, специа-
лизирани отделения към многопрофилните
болници и домове за медико-социални грижи.
(2) Медицинските дейности, свързани с ле-
чението на лица с психични разстройства,
включват диагностични изследвания, медика-
ментозни и инструментални методи на лечение
и психотерапия. Условията и редът за тяхното
провеждане се определят с наредба на минис-
търа на здравеопазването.
(3) Забранява се използване на хирургични
методи за промяна в морфологията на централ-
ната нервна система с цел постигане на опреде-
лени психични характеристики.
Чл. 150. (1) При пациенти с установени пси-
хични разстройства, изпаднали в състояния,
които представляват пряка и непосредствена
опасност за собственото им здраве или живот
или за здравето и живота на други лица, могат
да се прилагат мерки за временно физическо
ограничаване.
(2) Мерките по ал. 1 се прилагат само като
предпоставка за създаване на условия за про-
веждане на лечението и не заместват активно-
то лечение.
(3) Вземането на мерки за физическо огра-
ничаване се разпорежда от лекар, който опре-
деля вида на мярката и срока за прилагането є.
Този срок не може да бъде по-дълъг от 6 часа.
(4) Мерките по ал. 1 се осъществяват от пред-
варително обучен за това персонал.
(5) Видът на взетите мерки за физическо ог-
раничаване, причините, наложили това, срокът
за прилагането им, името на лекаря, който ги е
разпоредил, и приложеното медикаментозно
лечение се вписват в специална книга на лечеб-
ното заведение и в историята на заболяването.
(6) Лицето, спрямо което са взети мерки за
физическо ограничаване, трябва да бъде под
постоянно наблюдение от лекар или медицин-
ска сестра.
(7) Видът и начинът за прилагане на мерки
за физическо ограничаване се определят с ут-
върдените медицински стандарти.
(8) Редът за прилагане на мерки за физичес-
ко ограничаване се урежда с наредба на минис-
търа на здравеопазването съвместно с минис-
търа на правосъдието.
Чл. 151. (1) Трудовата терапия на лицата с
психични разстройства е част от психо-социал-
ните рехабилитационни програми.
(2) При провеждане на трудовата терапия е
недопустима всякаква форма на експлоатация
и принудителен характер на труда.
(3) Дейностите по организацията на произ-
водството, условията за полагане на труд и на-
чинът за изплащане на възнаграждение за ра-
ботата се уреждат с наредба на министъра на
здравеопазването съгласувано с министъра на
труда и социалната политика и министъра на
финансите.
Чл. 152. (1) В специализираните институции
за предоставяне на социални услуги на лица с
психически разстройства се създават здравни
кабинети, в които работят лекар, фелдшер или
медицинска сестра.
(2) Здравните кабинети осъществяват дей-
ности по:
1. постоянно медицинско наблюдение;
2. оказване на първа медицинска помощ;
3. контрол върху хигиенното състояние на
лицата;
4. текущ контрол за спазване на хигиенните
изисквания;
5. изготвяне и поддържане на медицинска
документация за всяко лице.
Чл. 153. (1) Спешната психиатрична помощ
е съвкупност от медицински правила и дейнос-
ти, които се прилагат спрямо лица с очевидни
признаци за психично разстройство, когато
поведението или състоянието им представлява
пряка и непосредствена опасност за собствено-
то им здраве или живот или за здравето или
живота на други лица.
(2) Спешна психиатрична помощ се оказва
от психиатричните диспансери, лечебните за-
ведения за стационарна психиатрична помощ,
психиатричните отделения или клиники към
многопрофилните болници и центровете за
спешна медицинска помощ.
(3) Спешна психиатрична помощ се оказва
съгласно утвърдените медицински стандарти.
Чл. 154. (1) Когато състоянието на лице по
чл. 146, ал. 1, т. 1 и 2 налага продължаване на
лечението след овладяване на спешното състо-
яние, ръководителят на лечебното заведение
взема решение лицето да бъде настанено вре-
менно за лечение за срок не по-дълъг от 24 часа,
като уведомява незабавно близките на пациен-
та за това.
(2) По изключение срокът по ал. 1 може да
бъде продължен еднократно с не повече от 48
часа с разрешение на районния съдия.
(3) При необходимост от вземане на реше-
ние за провеждане на задължително лечение
ръководителят на лечебното заведение незабав-
но внася в съда мотивирано искане за това,
придружено със становище за психичното със-
тояние на лицето, изготвено от психиатър.