Държавен вестник, бр. 97, 2009 г., стр. 17

БРОЙ  97	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
(3) Лицето, което пуска аерозолни флакони 
на пазара, гарантира, че те са проектирани, 
изработени, изпитани и, при необходимост, са 
изготвени специални указания за тяхната упо­
треба въз основа на анализа по ал. 1.“
§ 4. В чл. 4 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Досегашният текст на чл. 4 става ал. 1.
2. Създават се ал. 2 и 3:
„(2) Когато аерозолните флакони са при­
дружени от отделни инструкции за употреба, 
в инструкциите се включва и информацията 
по ал. 1, т. 5.
(3) Когато аерозолен флакон съдържа за­
палими компоненти, но аерозолът не е класи­
фициран като „запалим“ или „изключително 
запалим“, на етикета се поставя и надпис, 
указващ количеството запалими компоненти: 
„X % от масата на съдържанието са запалими“.“
§ 5. Член 5 се изменя така:
„Чл. 5. Когато аерозолният флакон съдържа 
аерозол, класифициран като „запалим“ или 
„изключително запалим“, етикетът трябва да 
съдържа и следните означения и надписи:
1. символ „пламък“ с графично изображение 
съгласно приложение № 7 към чл. 7, ал. 3 от 
Наредбата за реда и начина на класифициране, 
опаковане и етикетиране на химични вещества 
и препарати, приета с Постановление № 316 
на Министерския съвет от 2002 г. (обн., ДВ, 
бр.  5 от 2003  г.; изм. и доп., бр.  66 от 
2004  г., бр.  50 и 57 от 2005  г., бр.  20 от 
2007 г. и бр. 4 и 51 от 2008 г.);
2. обозначение „запалим“ или „изключител­
но запалим“ в зависимост от класификацията 
на аерозола като такъв;
3. надпис: „Да не се пръска срещу открит 
пламък или всякакъв нажежен материал“;
4. надпис: „Да се пази далече от достъп 
на деца.“ (фраза S2 от приложение № 9 към 
чл. 11, ал. 3 от Наредбата за реда и начина 
за класифициране, опаковане и етикетиране на 
химични вещества и препарати);
5. надпис: „Да се съхранява далече от из­
точници на запалване. Да не се пуши.“ (фраза 
S16 от приложение № 9 към Наредбата за реда 
и начина за класифициране, опаковане и ети­
кетиране на химични вещества и препарати).“
§ 6. Член 6 се отменя.
§ 7. Създава се чл. 13а:
„Чл. 13а. Обемът на течната фаза при тем­
пература 50°C не трябва да превишава 90% от 
нетната вместимост.“
§ 8. След чл. 13а се създава раздел ІІІа:
„Раздел IІIа
Методи за изпитване на аерозолни флакони“.
§ 9. Член 14 се изменя така:
„Чл. 14. (1) Методите за изпитване на ае­
розолните флакони, чието прилагане трябва да 
се осигури от лицата, които пускат на пазара 
аерозолни флакони, са посочени в т. 1 от при­
ложение № 2.
(2) Методите за изпитване на аерозолните 
флакони, които се прилагат за целите на кон­
трола, са посочени в т. 2 от приложение № 2.“
§ 10. Създават се чл. 14а и 14б:
„Чл. 14а. (1) Методите за краен контрол на 
пълни аерозолни флакони, посочени в т. 1.4.1, 
буква „б“ и т. 1.4.1, буква „в“ от приложение 
№ 2, се одобряват от компетентен орган.
(2) Когато методите по ал. 1 не са одобрени 
от компетентен орган на друга държава – член­
ка на Европейския съюз, лицата, които пускат 
на пазара аерозолни флакони, подават заявле­
ние за одобрение до националния компетентен 
орган. Към заявлението се прилага техническа 
документация с описание на метода.
(3) Лицето по ал. 2 съхранява за целите 
на надзора одобрението на компетентния ор­
ган, техническата документация с описание 
на метода и протоколите от изпитвания на 
адреса, посочен на етикета в съответствие с 
чл. 4, ал. 1, т. 1.
Чл. 14б. За аерозолни флакони, при които 
след напълване и преди първоначална употреба 
съдържанието претърпява физична или химична 
трансформация, променяйки налягането си, се 
прилагат методите за краен контрол при ниска 
температура в съответствие с т. 1.4.1, буква „в“ 
от приложение № 2.“
§ 11. След чл. 14 се създава раздел ІІІб:
„Раздел IІIб
Класифициране на аерозоли по отношение на 
запалимост“.
§ 12. Член 15 се изменя така:
„Чл. 15. (1) Аерозолът се класифицира като 
„незапалим“, „запалим“ или „изключително 
запалим“ в зависимост от неговата топлина на 
изгаряне и масата на запалимите компоненти.
(2) Аерозолът не трябва да съдържа пиро­
форни, самонагряващи се и реагиращи с вода 
вещества и смеси.“
§ 13. Създават се чл. 15а и 15б:
„Чл. 15а. (1) Топлината на изгаряне на ае­
розола се определя по утвърдени технологични 
правила, описани в стандарти или в научна 
литература, или чрез прилагане на изчислите­
лен метод, посочен в т. 1 от приложение № 3.
(2) Когато топлината на изгаряне се използва 
като параметър за оценка на запалимостта на 
аерозол, лицето, което пуска аерозолен флакон 
на пазара, гарантира, че е изготвена докумен­
тация с описание на метода за определяне 
топлината на изгаряне.
(3)  Документацията по ал.  2 трябва да 
е достъпна на адреса по чл. 4, ал. 1, т. 1, а 
когато този адрес е на територията на Репу­
блика България, документацията трябва да е 
на български език.
Чл. 15б. (1) Аерозолът се класифицира като 
„изключително запалим“, когато съдържа 85 % 
или повече запалими компоненти и топлината 
на изгаряне е равна или превишава 30 kJ/g.