Държавен вестник, бр. 49, 2010 г., стр. 11

БРОЙ  49	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
преглед на програмата, който завърши през 
август 2008 г., бяха препоръчани някои изме­
нения за оставащата година. 
3.3. Значителната аналитична дейност (като 
оценка на публичните разходи за децата и 
анализ на функционирането на системата за 
закрила на детето, както и експертни срещи 
с институции и партньори от неправител­
ствения сектор) допринесе за разработване и 
приемане на интегриран план за прилагане на 
Конвенцията на ООН за правата на детето. 
Редица проучвания спомогнаха за разработ­
ването на политики за социално включване 
от страна на социалните партньори и дове­
доха до приемане на политики, насочени към 
децата, на национално и местно равнище. 
Включването на национални и международни 
експерти подпомогна националните усилия 
за разработване на стандарти за минимален 
пакет от услуги за закрила на детето, както 
и за изграждане капацитета на общинските 
органи за планиране на деинституционализа­
цията и развитие на алтернативни социални 
услуги в общността. 
3.4. Сътрудничеството подпомогна обмена 
на най-добри практики и подкрепи развитието 
на модели за центрове от семеен тип за нас­
таняване на деца с увреждания. То допринесе 
и за разработването на методика за затваряне 
на домовете за деца с увреждания, както и за 
модел за приемна грижа на областно ниво. 
Услуги за превенция на отпадането от учи­
лище и насилието сред деца, както и нацио­
нална гореща линия за деца бяха тествани и 
въведени за прилагане на национално ниво в 
допълнение към усилията на правителството 
да се справи с оставащите проблеми и слабо­
сти и да осигури подобряване на достъпа до 
здравни и образователни услуги за младите 
хора. Здравни услуги, подходящи за млади­
те хора, и модел за обучение в умения за 
живот за деца, настанени в специализирани 
институции, бяха обхванати от новата Наци­
онална програма за превенция и контрол на 
ХИВ/СПИН 2009 – 2015 г. През май 2007 г. 
България получи официална оценка, че е 
елиминирала йоддефицитните заболявания. 
3.5. Програмата в страната допринесе 
за създаването на партньорства на широка 
основа с гражданското общество, научноиз­
следователски институти, медиите и ключови 
обществени фигури, които  оказват влияние 
върху формирането на общественото мнение, 
което доведе до повишаване на знанието и 
информираността на обществото по проблеми, 
свързани с правата на детето, като насилие 
над деца, деца с увреждания и деца, настанени 
в институции. Тези партньорства насочиха 
вниманието и към нововъзникващи проблеми 
и доведоха до създаване на нови сдружения в 
подкрепа на децата. 
Изводи
3.6. Въвеждането на структурни и законо­
дателни промени в системата за закрила на 
детето беше основен приоритет за правител­
ството и неговите партньори през последните 
5 години. Прилагането на започналите вече 
реформи изисква по-нататъшно изграждане 
на капацитета на националните и местните 
органи за планиране, прилагане и наблюде­
ние на политиките за децата. Постигането на 
холистичен и междусекторен подход за разви­
тието и благосъстоянието на децата изисква 
повишена съгласуваност между системите 
на здравеопазване, образование, социална 
закрила и други системи, свързани с благо­
състоянието на децата. 
3.7. Регионалната среща, посветена на 
реформата в грижата за децата, която се със­
тоя през 2007 г. в София, отново акцентира 
върху ценността на споделянето на опит и 
изводи на различни етапи от реформата и 
различните пътища на осъществяването є 
между страните в региона. На срещата беше 
подчертана също и важността на финансово 
устойчивите решения и осигуряването на 
модели за разпространение на устойчиви и 
иновативни практики. 
3.8. Системите за събиране на данни, на­
блюдение и оценка не се използват достатъчно 
в контекста на разработване и прилагане на 
политики, свързани с децата, с оглед осигу­
ряването на равен достъп за всички целеви 
групи до социални услуги и равномерно те­
риториално покритие на тези услуги. Общи­
ните, и особено малките и средноголемите, 
се нуждаят от подкрепа, за да се възползват 
от структурните фондове на ЕС и да инвес­
тират в приоритетите, свързани с децата, 
както и да подкрепят усилията си в борбата 
със социалното изключване и детската бед­
ност. Успехът на реформата на системата за 
благосъстоянието на децата зависи също и от 
наличието на по-ефективни практики за упра­
вление на публичните финанси и укрепването 
на капацитета за наблюдение и осигуряване 
на качеството. Необходим е по-ефективен 
механизъм за програмно бюджетиране на 
междусекторни политики и стратегии. 
3.9. Успешно бяха инициирани и осъществе­
ни дейности по фондонабиране на национално 
ниво. Те доведоха до нови възможности за 
изграждане на мрежи и сдружения на широка 
основа в името на децата и за съфинансиране 
на дейности по проблеми на децата. Необхо­
димо е по-добро взаимодействие с частния 
сектор в рамките на корпоративната социална 
отговорност за привличането на допълнителни 
ресурси в подкрепа на създаването на напълно 
защитена среда за децата.