Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 81

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  81  
Инвестициите, необходими за рехабилитацията 
и реконструкцията на съоръженията от табли­
цата по-горе, почиват на анализ на средствата и 
материалите, които са нужни за извършването 
на ремонта на увредените съоръжения, както и 
на средствата, нужни за укрепване на участъци и 
съоръжения. След направения анализ са получени 
средните стойности на средствата за възстановя­
ване на съоръженията (колона 5).
Сценарий 1:	При минимално възстановяване 
(минималистичен сценарий) се влагат само 40 % 
от необходимите суми за пълно възстановява­
не – 305 500 856 лв., но с това се гарантира само 
временната експлоатационна годност и сигурност 
на съоръженията.
Сценарий 2:	При частично възстановяване 
(междинен сценарий) се счита, че ще се осигурят 
и вложат 70 % от средствата за пълно възстано­
вяване – 534 626 499 лв.
Сценарий 3:	Общо необходимите средства 
за пълно възстановяване (максималистичен 
сценарий) на хидромелиоративните съоръжения 
общинска и държавна собственост възлизат на 
933 617 790 лв. 
2.3. Заключение от анализа на водостопанската 
инфраструктура
Водостопанската инфраструктура се харак­
теризира със следните специфични особености:
· Инфраструктурата изисква огромни по раз­
мер капитални вложения.
· Съществува несъответствие между крупния 
размер на инвестициите и постепенното добавяне 
(в годините) на мощностите;
· При така установените източници на фи­
нансиране и поради специфичната особеност 
на дълготрайното използване на изгражданите 
обекти все още не се предвижда възвръщане на 
вложения капитал като разходно перо в себе­
стойността.
· Постоянно отлаганите в необходимия раз­
мер капитални вложения от последните години 
изискват чувствително по-големи капиталови 
разходи в бъдеще.
· Наличие на недопустими загуби на вода в 
напоителните системи и водопроводните мрежи.
· Всички хидроенергийни системи в страната 
са проектирани, изградени и се експлоатират като 
комплексни хидротехнически системи, които за­
доволяват нуждите извън енергетиката на всички 
водоползватели и водопотребители (напояване, 
питейно-битово и промишлено водоснабдяване, 
рекреация, рибовъдство) съобразно възможности­
те на всяка една система.
Основните проблеми на инфраструктурата са:
– Всички хидроенергийни системи в страната 
са проектирани, изградени и се експлоатират 
като комплексни хидротехнически съоръжения, 
които задоволяват нуждите извън енергетиката 
на всички водоползватели и водопотребители 
(напояване, питейно-битово и промишлено водо­
снабдяване, рекреация, рибовъдство) съобразно 
капацитета на всяка една система. 
– Сравнението на прогнозното водопотребле­
ние (без хидроенергетика и АЕЦ) за периода на 
Стратегията с общия завирен обем на язовирите 
показва, че в България има достатъчно изградени 
язовири. Идентифицираните нужди за няколко 
неголеми района на страната могат да се покрият 
с изграждането на няколко нови язовира, за 3 
от които е подписан договор за финансиране със 
Световната банка, а други са със започнато, но 
спряно строителство поради финансови причини.
– Преобладаващата част от действащите во­
доснабдителни активи (водовземни съоръжения, 
водопроводна мрежа, помпи, хидрофори, водомери 
и др.) са въведени в експлоатация преди 1980 г. 
и са изградени от материали (преобладаващо 
етернитови и стоманени тръби), чийто срок на 
годност е изтекъл.  
– В голяма част от водопроводната мрежа 
нивото на корозия или натрупвания на отла­
гания е значително, което обуславя рискове за 
качеството на водата.
– Констатираните загуби на вода са изключи­
телно големи и се дължат основно на физически 
течове – както видими, така и скрити, както от 
водопроводната мрежа, така и по кранове, връз­
ки и в различните шахти. Големи обеми вода се 
губят също за изпразване и пълнене на водопро­
водната мрежа при аварии, поради факта, че тя 
е недобре конструирана и/или преоразмерена, а 
граничните кранове между хидравличните зони 
не работят достатъчно добре. 
– Сериозен проблем е наличието на нерав­
номерно хидравлично налягане (високо или 
ниско) в отделни зони на водопроводната мре­
жа. Причини за високото налягане са: голяма 
денивелация между резервоарите и захранващата 
територия; директни свързвания (водоподаване) 
към високонапорни транзитни тръбопроводи; 
липса на регулатори за намаляване на налягане­
то; преоразмерени помпени станции, хидрофори 
и респективно, водопроводната мрежа. Ниско 
налягане се получава вследствие на по-малки 
диаметри или преоразмерени мрежи, захранващи 
много потребители, което води до големи загуби 
на налягането, особено в крайградските вилни 
зони; строителство в близост до резервоарите, 
където поради липса на денивелация не може да 
се осигури нужният статичен напор; многобройни 
течове по водопроводната мрежа.
– Всички построени и в експлоатация ПСПВ 
(46 % от населението e свързано към ПСПВ) са 
с остаряло оборудване и спешно се нуждаят от 
реконструкция и модернизация (особено на фил­
търните корпуси) и въвеждане на автоматизиран 
контрол за остатъчност на подаваните реагенти 
(хлор и алуминий) в пречистените питейни води. 
– Преобладаващият брой повърхностни во­
доизточници, използвани за питейно-битово 
водоснабдяване, са без изградени съоръжения за 
пречистване на водата съгласно категорията є в 
съответствие с изискванията на Наредба № 12 
за качествените изисквания към повърхностни 
води, предназначени за питейно-битово водо­
снабдяване. Липсват пречиствателни съоръжения