Държавен вестник, бр. 27, 2014 г., стр. 60

СТР.  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  27
Член 39
На закриляните лица, които в резултат 
на войната са загубили своя източник на 
доходи от трудова дейност, им се предоставя 
възможност да си намерят платена работа. 
Тази възможност, предмет на съображения 
за сигурност и на разпоредбите на член 40, е 
еднаква с възможностите, от които се ползват 
в това отношение гражданите на държавата, 
на чиято територия те се намират.
Ако участваща в конфликта страна прилага 
по отношение на някое закриляно лице мерки 
за контрол, които го лишават от възможността 
да се грижи за препитанието си, и особено 
ако поради съображения за сигурност това 
лице е възпрепятствано да си намери платена 
работа при разумни условия, тази участваща 
в конфликта страна осигурява средства за 
препитание за него и за лицата, които то 
издържа.
Закриляните лица при всички случаи могат 
да получават помощи от своята родина, от 
държавата-покровителка или от посочените 
в член 30 дружества за оказване на помощ.
Член 40
Закриляните лица могат да бъдат принуж­
давани да извършват някакъв труд само в 
същата степен както гражданите на участва­
щата в конфликта страна, на чиято територия 
те се намират.
Ако закриляните лица са граждани на 
неприятелска държава, те могат да бъдат 
заставяни да извършват само труд, който 
обикновено е необходим за обезпечаване на 
прехраната, подслона, облеклото, транспорта 
и здравословното състояние на хората и кой­
то не е пряко свързан с воденето на военни 
действия.
В случаите, посочени в предходните две 
алинеи, закриляните лица, заставени да из­
вършват определена работа, се ползват от 
същите условия на труд и мерки за охрана 
както работниците от съответната държава 
и по-специално – по отношение на заплаща­
нето, продължителността на работния ден, 
облеклото и оборудването, предварителното 
обучение и обезщетенията за трудови злопо­
луки и професионални заболявания.
В случай на нарушение на изложените 
по-горе разпоредби на закриляните лица се 
разрешава да упражнят правото си на жалба 
съгласно член 30.
Член 41
Ако държавата, в чиято власт се намират 
закриляни лица, прецени, че предвидените в 
тази Конвенция мерки за осъществяване на 
контрол са недостатъчни, тя няма правото да 
прибягва до по-сурова мярка за контрол от 
налагането на принудително пребиваване или 
интерниране в съответствие с разпоредбите 
на членове 42 и 43.
При прилагането на разпоредбите на член 
39, втора алинея, в случаите, когато от опреде­
лени лица се изисква да напуснат обичайното 
си местопребиваване по силата на решение, 
което налага принудителното им пребива­
ване на друго място, задържащата държава 
се придържа възможно най-стриктно към 
правилата относно третирането на интерни­
раните лица, изложени в част III на раздел 
IV на тази Конвенция.
Член 42
Интернирането или налагането на прину­
дително пребиваване на закриляни лица може 
да бъде наложено само ако това е абсолютно 
необходимо за сигурността на задържащата 
държава.
Ако някое лице доброволно поиска чрез 
представителите на държавата-покровителка 
да бъде интернирано и ако неговото положение 
действително налага това, то се интернира от 
държавата, в чиято власт се намира.
Член 43
Всяко закриляно лице, на което е наложено 
интерниране или принудително пребиваване, 
има правото да поиска това решение да бъде 
преразгледано във възможно най-кратък срок 
от съответния съд или административен ор­
ган, определен за тази цел от задържащата 
държава. Ако интернирането или налагането 
на принудително пребиваване остане в сила, 
съдът или административният орган перио­
дично и поне два пъти годишно преразглеж­
да случая на това лице с цел благоприятно 
изменение на първоначалното решение, ако 
обстоятелствата позволяват това.
Ако засегнатите закриляни лица не се про­
тивопоставят, задържащата държава съобщава 
колкото е възможно по-бързо на държавата-
покровителка имената на закриляните лица, 
които са били интернирани или подложени на 
принудително пребиваване, както и на онези, 
които са били освободени от интерниране или 
от принудително пребиваване. Решенията на 
съдилищата или на административните ор­
гани, посочени в първа алинея от този член, 
предмет на същите условия, се съобщават 
колкото е възможно по-бързо на държавата-
покровителка.
Член 44
При прилагане на предвидените в тази Кон­
венция мерки за контрол задържащата държава 
не третира като чуждестранни граждани – не­
приятели, бежанците, които фактически не се 
ползват от закрилата на никое правителство, 
само въз основа на принадлежността им de 
jure към някоя неприятелска държава. 
Член 45
Закриляните лица не се прехвърлят в 
държава, която не е страна по Конвенцията.