Държавен вестник, бр. 77, 2007 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  77
(8) За оттегляне на упълномощаването Па-
тентното ведомство се уведомява писмено от
молителя.
(9) За оттегляне на искането от представи-
теля по индустриална собственост е необходи-
мо изрично упълномощаване от молителя.
Чл. 11. (1) Когато молителите са повече от
един, те могат да посочат общ адрес за корес-
понденция. Когато не е посочен общ адрес,
кореспонденцията се води на адреса на молите-
ля, вписан първи в искането.
(2) Кореспонденцията до Патентното ведом-
ство трябва да съдържа входящия номер на
искането, за което се отнася, и подписа на мо-
лителя или на представителя по индустриална
собственост.
(3) Кореспонденцията, изпратена чрез ко-
муникационно средство по чл. 9, ал. 1, се счита
за получена на датата на получаването є чрез
факсимиле или електронно копие в Патентно-
то ведомство, ако в едномесечен срок от тази
дата се получи нейният оригинал.
(4) Когато с кореспонденцията на молителя
се определя срок за действие, тя се изпраща с
обратна разписка, която удостоверява датата
на получаването є.
Чл. 12. Към искането се прилагат:
1. документ за платена такса;
2. изображение, отговарящо на изисквани-
ята на Наредбата за оформяне, подаване и ек-
спертиза на заявки за регистрация на марки и
географски означения, приета с Постановле-
ние № 267 на Министерския съвет от 1999 г.
(обн., ДВ, бр. 9 от 2000 г.; изм. и доп., бр. 14 от
2006 г. и бр. 73 от 2007 г.);
3. доказателства, подкрепящи искането.
Чл. 13. (1) Заплащането на таксата може да
бъде направено в Патентното ведомство или по
банков път.
(2) За доказване на заплащането се предста-
вя документ за платена такса, който трябва да
съдържа:
1. данни за молителя или представителя;
2. данни за марката, за която се иска опреде-
ляне като общоизвестна или ползваща се с из-
вестност на територията на Република Бълга-
рия, или входящ номер на искането;
3. основанието за заплащане на таксата съг-
ласно Тарифата за таксите, които се събират от
Патентното ведомство на Република България,
одобрена с Постановление № 242 на Министер-
ския съвет от 1999 г. (обн., ДВ, бр. 114 от 1999 г.;
изм. и доп., бр. 117 от 2002 г., бр. 91 от 2005 г. и
бр. 35 от 2007 г.; попр., бр. 42 от 2007 г.).
Чл. 14. (1) Материалите, които служат като
доказателства за претендираната общоизвес-
тност или известност на марката на терито-
рията на Република България, са документи,
съдържащи данни за:
1. начален момент на използване на марката;
2. населените места, където са се реализира-
ли стоките, съответно са се предоставяли услу-
гите, означавани с марката;
3. продължителност и степен на използване
на марката, обем на реализацията на стоките/
услугите, означени с марката, и начините на
използване на марката;
4. пазарен дял на стоките/услугите, озна-
чени с марката, в съответния сектор на ико-
номиката;
5. пазарна реализация, документирана чрез
фактури и други счетоводни и търговски книжа;
6. разходи за реклама, рекламни материали,
доказателства за разпространението им, склю-
чени и изпълнени договори за реклама и т. н.;
7. стойност на марката;
8. резултати от социологически проучвания,
направени от специализирани независими ин-
ституции;
9. публикации;
10. други обстоятелства по преценка на мо-
лителя.
(2) Представените документи могат да съ-
държат всички или част от данните по ал. 1 по
преценка на молителя.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ПРОИЗВОДСТВО ПРЕД ПАТЕНТНОТО ВЕ-
ДОМСТВО ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА МАРКА
КАТО ОБЩОИЗВЕСТНА ИЛИ КАТО ПОЛ-
ЗВАЩА СЕ С ИЗВЕСТНОСТ НА ТЕРИТОРИ-
ЯТА НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
Чл. 15. (1) Исканията се разглеждат по реда
на постъпването им.
(2) В едномесечен срок от постъпване на
искането председателят на комисията извър-
шва проверка дали към искането са приложени
документ за платена държавна такса и доказа-
телствени материали.
(3) Когато се констатира, че държавната
такса не е платена и/или към искането не са
приложени писмени доказателства, на молите-
ля се предоставя едномесечен срок за отстраня-
ване на недостатъците.
(4) Когато в срока по ал. 3 недостатъците не
бъдат отстранени, искането е недопустимо и
производство по него не се образува, за което
молителят се уведомява писмено от председа-
теля на комисията.
Чл. 16. (1) За всяко допустимо искане се наз-
начава състав по чл. 6. В 3-месечен срок от наз-
начаването на състава председателят на съста-
ва проверява дали искането отговаря на изиск-
ванията на чл. 10 и чл. 12, т. 2.
(2) Когато се констатира, че искането не
отговаря на някое от изискванията на чл. 10 и
чл. 12, т. 2, на молителя се предоставя едноме-
сечен срок за отстраняване на недостатъците.