Държавен вестник, бр. 33, 2022 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  33
не може да обоснове отмяна на атакуваната 
норма от наредбата, а изисква нова законова 
или подзаконова регламентация.
Доводите на жалбоподателите, обвързани с 
примери за издадени заповеди на министъра 
на здравеопазването за ограничаване на раз­
пространението на COVID-19, са възприети 
от тричленния съдебен състав на ВАС като 
ирелевантни, тъй като законосъобразността 
на тези заповеди не е предмет на проверка в 
настоящото производство. Зачетено е безспор­
ното обстоятелство, че надзорът и мерките 
върху заразната болест COVID-19 са регла­
ментирани на законово ниво с извършените 
през 2020 г. изменения и допълнения на ЗЗ, 
но тази законова реформа е възприета също 
като ирелевантна за законосъобразността на 
оспорената норма на чл. 29 от наредбата. 
Решението съдържа мотиви и за специ­
фичния характер и обхвата на заповедта на 
министъра на здравеопазването по чл. 29 
от наредбата, като е прието, че издаването 
на такава заповед е с ограничено приложно 
поле и точно определен обхват – само със 
съдържанието по т. 1 и 2 от чл. 29 за две 
категории случаи: 1. нови заразни болести с 
потенциален риск от епидемично разпростра­
нение, и 2. биотероризъм. Същевременно е 
установено, че в чл. 29 от наредбата се съдър­
жа уточнение, за разлика от чл. 60, ал. 3 ЗЗ, 
а именно, че новите заразни болести следва 
да са с потенциален „риск от епидемично 
разпространение“, т.е. в обхвата на чл. 29 не 
влиза всяка нова заразна болест, а само такава 
заразна болест, която е с потенциален риск от 
епидемично разпространение. Именно поради 
това и с оглед възможността за бърза реакция 
и своевременно ограничаване на риска от 
епидемично разпространение на нови заразни 
болести, както и в случаите на биотероризъм 
е прието, че визираната в чл. 29 от наредбата 
възможност за издаване на заповед от ми­
нистъра е оправдано и законосъобразно, тъй 
като се налага осигуряване на бързи мерки за 
опазване живота и здравето на гражданите. 
Така постановеното решение в частта, с 
която е отхвърлена жалбата срещу чл. 29 от 
наредбата, е неправилно като постановено в 
нарушение на материалния закон, а в оста­
налата част е обосновано и законосъобразно.
Съгласно процесната разпоредба на чл. 29 
от наредбата „При възникване на нови заразни 
болести с потенциален риск от епидемично 
разпространение, както и при случаи на биоте­
роризъм министърът на здравеопазването със 
заповед може да разпореди: 1. задължителна 
регистрация, съобщаване и отчет на заболя­
вания извън посочените в приложение № 1; 
2. конкретни мерки, ред и начин на надзор 
в съответствие с епидемичната ситуация.“ 
От текста на чл. 29 е видно, че с него е 
предвидено министърът на здравеопазването 
със заповед да допълва списъка по приложение 
№ 1 от наредбата „при възникване на нови 
заразни болести с потенциален риск от епиде­
мично разпространение, както и при случаи 
на биотероризъм“, като разпорежда „задъл­
жителна регистрация, съобщаване и отчет на 
заболявания“ (т. 1) и предписва конкретни 
мерки, определя реда и начина на надзор в 
съответствие с епидемичната ситуация (т. 2). 
Както правилно е приел първоинстанционният 
съд, в делегиращата правомощия на минис­
търа на здравеопазването ал. 3 на чл. 60 от 
ЗЗ волята на законодателя е изразена ясно и 
категорично, в смисъл, че редът и начинът 
на надзор в описаната в чл. 29 от наредбата 
хипотеза следва да бъдат определени в наред­
бата, т.е. в подзаконов нормативен акт, а не 
със заповед на министъра. Този извод обаче, 
обратно на приетото от тричленния състав 
на ВАС, не касае само определянето на реда 
и начина на надзор, а и предприемането на 
мерки от министъра по т. 2 при случаи на 
биотероризъм или нови, непознати заразни 
болести, тъй като редът и начинът на надзор 
и мерките са уредени общо в ал. 3, чл. 60 от 
ЗЗ, без каквото и да е разграничение. Сле­
дователно на това основание се явява неза­
коносъобразна т. 2 на чл. 29 от наредбата в 
нейната цялост.
Отделно от изложеното, настоящата ин­
станция намира, че процесната разпоредба на 
чл. 29 както в частта по т. 1, така и по т. 2 
е в противоречие с изискванията на чл. 11, 
чл. 7, ал. 2 и чл. 12 от ЗНА и чл. 5, ал. 5 от ЗЗ.
Съгласно чл. 11, ал. 3 от ЗНА „норматив­
ните актове се отменят, изменят или допълват 
с изрична разпоредба на новия, изменящия 
или допълващия акт“, като актът, с който се 
извършва промяната, също следва да е нор­
мативен. Съгласно законовата делегация на 
ал. 2, чл. 60 от ЗЗ „министърът на здравеопаз­
ването определя с наредба болестите по ал. 1“ 
(заразни болести, подлежащи на регистрация, 
задължително съобщаване и отчет), както и 
реда за „регистрация, съобщаване и отчет“. 
В случая с чл. 29 от наредбата е предвидено 
допълване на одобрения с наредбата списък 
на заболяванията по приложение № 1 със 
заповед на министъра, която безспорно не 
съставлява подзаконов нормативен акт. Сле­
дователно нормата на чл. 29 от наредбата 
допуска части от подзаконовия нормативен 
акт да бъдат допълвани с ненормативен акт, 
което съставлява нарушение на изискването 
по чл. 11, ал. 3 ЗНА.
Наредба № 21 от 18.07.2005 г. за реда за 
регистрация, съобщаване и отчет на заразните 
болести, от която е част оспорената норма 
на чл. 29, е издадена по силата на законовата 
делегация на чл. 60, ал. 2 и 3 във връзка с 
чл. 82, ал. 2, т. 2 и ал. 5 от ЗЗ, която делегация 
се изчерпва с правомощията за определяне 
в подзаконовия нормативен акт на заразните 
болести, реда за регистрация, съобщаване и