Държавен вестник, бр. 23, 2010 г., стр. 57

БРОЙ  23	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
2. настаняване на животните на подходящо 
място, където да получат необходимите грижи в 
случай на преустановяване на транспортирането;
3. клане на животните. 
(3) Регионалната ветеринарномедицинска 
служба определя месодобивното предприятие, 
в което ще се извърши клането на животните, 
и използването на добитото месо съгласно:
1. Наредба № 35 от 2006 г. за специфичните 
изисквания при осъществяване на официален 
контрол върху суровини и храни от животински 
произход (обн., ДВ, бр. 35 от 2006 г.; изм., бр. 
79 от 2006 г.);
2. Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европей­
ския парламент и Съвета от 3 октомври 2002 г. 
за установяване на здравни правила относно 
странични животински продукти, непредназ­
начени за човека (обнародван в ОВ, бр. L273 
от 2002 г.).
(4) Ако здравният статус на животните не 
е изяснен или съществува риск за здравето на 
хора и животни, в съответствие с разпоредбите 
на Регламент (ЕО) № 1774/2002 може да се даде 
срок на собственика или негов представител за 
привеждане в съответствие с нормите, преди 
да се предприемат действията по ал. 5 и 6;
(5) Националната ветеринарномедицинска 
служба незабавно уведомява компетентния 
орган на държавата членка, от която произ­
хождат животните, за установено нарушение 
на изискванията по тази наредба.
(6) За да се гарантира спазването на изис­
кванията на ал. 1 – 5, НВМС си взаимодейства 
с компетентните органи на останалите държави 
членки съгласно Наредба № 26 от 2005 г. за 
сътрудничество между Националната вете­
ринарномедицинска служба, ветеринарните 
служби на държавите – членки на Европейския 
съюз, и Европейската комисия при прилагане 
на ветеринарното законодателство (ДВ, бр. 6 
от 2006 г.).
(7) Прилагането на изискванията на този 
член не изключва предприемането на мерките 
по чл. 46д ЗВД и налагането на администра­
тивно наказание по чл. 415 ЗВД.
Раздел VII
Официално свободно от туберкулоза стадо и 
регион
Чл. 23. (1) Стадо говеда е официално сво­
бодно от туберкулоза, ако:
1. всички говеда в стадото не показват кли­
нични признаци за туберкулоза;
2. всички животни над шестседмична възраст 
са реагирали отрицателно на най-малко на 
две интрадермални изследвания с туберкулин, 
направени в съответствие с приложение № 2, 
първото – шест месеца от ликвидирането на 
заразяването в стадото, а второто – шест ме­
сеца по-късно, или ако стадото е било събрано 
единствено от животни, които произхождат 
от официално свободни от туберкулоза стада, 
първото изследване се провежда най-малко 60 
дни след събирането, а второ не се изисква;
3. след извършването на първото изследване 
по т. 2 нито едно говедо над шестседмична 
възраст не е било въведено в стадото, освен ако 
не е реагирало отрицателно на интрадермално 
изследване с туберкулин, проведено и оцене­
но съгласно приложение № 2 и изпълнено 30 
дни преди или 30 дни след датата на неговото 
въвеждане в стадото; в този случай животното 
трябва да бъде физически изолирано от другите 
животни от стадото, за да се избегне всякакъв 
пряк или косвен контакт с тях, докато не се до­
каже с изследване, че резултатът е отрицателен.
(2) До получаване на статус на официално 
свободна страна от туберкулоза изследването по 
ал. 1, т. 3 е задължително при транспортиране 
на говеда между два животновъдни обекта на 
територията на Република България, които са 
включени в програмата за надзор по чл. 19.
Чл. 24. (1) Статусът на официално свободно 
от туберкулоза стадо по чл. 23 се запазва от 
НВМС, ако 
1. условията по чл. 23, ал. 1, т. 1 и 3  се 
спазват;
2. всички говеда, които се въвеждат в стадото, 
произхождат от стада, признати за официално 
свободни от туберкулоза;
3. всички говеда в стадото, с изключение 
на телетата на възраст под 6 седмици, родени 
в същото стадо, се изследват за  туберкулоза 
всяка година в съответствие с приложение № 2.
(2) Националната ветеринарномедицин­
ска служба може да промени честотата на 
профилактичните изследвания за контрол на 
туберкулозата на територията на страната или 
на част от нея, при условие че:
1. общият брой стада, определен от НВМС 
до 31 декември всяка година, които са заразени 
с туберкулоза, не превишава повече от 1 % за 
съответния регион през двугодишен период 
на наблюдение; в този случай интервалът на 
извършване на изследването за туберкулоза 
може да се увеличи на 2 години, а мъжките 
животни, предназначени за угояване в стадото, 
които се отглеждат отделно,  може да не се 
подлагат  на  изследване, при условие че те 
идват от официално свободни от туберкулоза 
стада и НВМС гарантира, че те няма да бъдат 
използвани за разплод, а ще бъдат изпращани 
директно за клане;
2. общият брой на стадата, които са зара­
зени с туберкулоза, определен от НВМС до 31 
декември всяка година за определен регион, не 
превишава повече от 0,2 % средно през послед­
ните два двугодишни периода на надзор; в този 
случай интервалът между рутинните изследвания 
може да бъде увеличен на три години;
3. процентът на заразените  стада, определе­
ни от НВМС до 31 декември всяка година, не 
е повече от 0,1 % средно през двата последни 
тригодишни периода на надзор; в този случай