Държавен вестник, бр. 54, 2024 г., стр. 5

БРОЙ  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
реализация се съдържа в ПОДНС, какъвто 
всяко Народно събрание приема на основание 
чл. 73 от Конституцията. 
Законодателният процес е обвързан с 
императивното правило (чл. 88, ал. 1 от Кон­
ституцията), че обсъждането и гласуването 
на всеки внесен законопроект, с изключение 
на законопроектите за изменение и допъл­
нение на Конституцията по глава девета от 
Конституцията, се извършва от Народното 
събрание с две гласувания. Постоянна е 
практиката на Конституционния съд, че 
„процедурата по законотворчеството е изклю­
чителна поради естеството и значимостта на 
материята, предмет на регулиране със закон. 
Това обуславя специалния, по-утежнен ред 
за осъществяване на законодателния процес 
в сравнение с дейността по приемане на 
останалите актове на Народното събрание. 
Този ред е предвиден, за да обезпечи за­
дълбоченост при обсъждане и приемане на 
законите, като се избегне прибързаността и 
импровизацията в законодателния процес“ 
(Решение № 3/2007 г. по к. д. № 2/2007 г., 
Решение № 4/2023 г. по к. д. № 3/2021 г.). 
Съдът многократно се е произнасял относно 
изискването за задължителните две гласу­
вания на всеки законопроект в смисъл, че 
„двете „четения“ са две решаващи фази на 
законодателния процес и протичат като 
обсъждане и гласуване в пленарната зала 
на парламента“ (Решение № 8/2010 г. по 
к. д.  № 2/2010  г., Решение № 5/2015 г. по 
к. д. № 4/2015 г., Решение № 4/2023 г. по 
к. д. № 3/2021 г.).
Разпоредбата на чл. 88, ал. 1 от Консти­
туцията допуска обсъждането и приемането 
на закон по изключение да се извърши с две 
гласувания в рамките на едно и също засе­
дание. От нейната формулировка се налага 
заключението, че тя предоставя на народните 
представители правото да преценят дали по 
изключение двете гласувания да се извършат 
в едно заседание (Решение  № 5/2015  г. по 
к. д. № 4/2015 г.). Конституционният съд е 
имал повод да отбележи, че видът на законо­
проекта (например ратификационен закон), 
естеството на промяната (например само 
с технически характер), липсата в рамките 
на първото гласуване на предложения за 
изменение и допълнение и т.н. нямат зна­
чението на абсолютни условия, които могат 
да предопределят вземането на решението 
(Решение № 5/2015 г. по к. д. № 4/2015 г.). 
Според Конституцията приемането на 
закон с две гласувания в рамките на едно 
заседание е възможно само по изключение. 
Прилагането на чл. 88, ал. 1, изр. второ от 
Конституцията именно защото би следвало 
да бъде „по изключение“, следва да се об­
върже с условието подобно решение да не 
нарушава други конституционни ценности, 
принципи и правила. Както се посочва в 
Решение № 8/2010 г. по к. д. № 2/2010 г. и 
Решение № 5/2015 г. по к. д. № 4/2015 г., при­
бягването до подобна възможност не трябва 
да води до ограничаване на плурализма на 
мнения в Народното събрание и по-специ­
ално да се ограничава или отнема правото 
на всеки народен представител да прави 
предложения за изменение и допълнение 
на приетия на първо четене законопроект.
От изискването за второ гласуване следва 
заключението, че Конституцията гарантира 
правото на всеки народен представител да 
прави предложения за изменение и допълне­
ние между двете гласувания на вече приетия 
„в цялост и по принцип“ законопроект. Тази 
възможност се отнася и за ратификационните 
закони, които също са закони, макар и с раз­
лично предназначение. В Решение № 5/2015 г. 
по к. д. № 4/2015 г. Конституционният съд 
посочва: „Не е възможно по законопроект 
за ратификация на международен договор 
текстът на договора да бъде изменян чрез 
гласуване на предложение на второ четене. 
Правилото има своето основание предвид 
начинът, по който се сключват международ­
ните договори и тяхното действие. Забраната 
засяга единствено предложенията относно 
текста на международния договор, не и за­
конопроекта за неговата ратификация“. До­
пустимо е да се правят и други предложения 
за изменение и допълнение, като например 
когато международният договор допуска 
да се правят резерви към него, предложе­
ният текст на законопроекта може да бъде 
променян или допълван. Съдът отбелязва, 
че „единственото, което трябва да се съо­
бразява,  когато се правят предложения за 
изменение и допълнение, е че те не трябва 
да засягат текста на международния договор“ 
(Решение № 5/2015 г. по к. д. № 4/2015 г.).
Законопроектът за ратифициране на 
Споразумението за финансов принос между 
Република България и Европейската комисия 
съгласно член 7 от Регламент (ЕС) 2022/2463 
на Европейския парламент и на Съвета 
(№ 49-302-02-19) е обсъден на първо гласу­
ване в Комисията по бюджет и финанси на 
14 септември 2023 г., която изготвя доклад. 
Законопроектът е обсъден и приет на първо 
гласуване в пленарната зала на заседанието 
на 13 декември 2023 г. По време на обсъжда­
нето в пленарната зала преди първо гласуване 
народен представител прави изказване, с