Държавен вестник, бр. 80, 2006 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  80
(2) Производителят се възползва от презум-
пцията за съответствие по чл. 5, ал. 1, 2 и 3, ако
прилага правилно решенията, посочени в съот-
ветните стандарти, нормативни документи или
части от тях.
Чл. 7. Средствата за измерване, които се
използват за определени в приложенията към
чл. 9, ал. 1 цели, трябва да бъдат с посочения в
съответните приложения клас на точност или с
по-висок клас на точност.
Г л а в а  в т о р а
СЪЩЕСТВЕНИ ИЗИСКВАНИЯ
Чл. 8. Средствата за измерване трябва да са
проектирани и произведени с високо ниво на
качество по отношение на технологията на из-
мерване и защитата на резултатите от измерва-
не и да осигуряват висока степен на метроло-
гична защита, така че всяка засегната страна да
има доверие в резултата от измерването.
Чл. 9. (1) Средствата за измерване трябва да
удовлетворяват изискванията, определени в тази
глава, и съответните специфични изисквания към
тях, посочени в приложенията, както следва:
1. водомери—приложение № 1;
2. разходомери за газ и коригиращи устройс-
тва за обем—приложение № 2;
3. електромери—приложение № 3;
4. топломери—приложение № 4;
5. измервателни системи за непрекъснато и
динамично измерване на количества течности,
различни от вода—приложение № 5;
6. везни с автоматично действие—приложе-
ние № 6;
7. таксиметрови апарати—приложение № 7;
8. материални мерки за дължина и матери-
ални мерки за вместимост—приложение № 8;
9. газоанализатори на отработени газове от
моторни превозни средства—приложение № 9.
(2) При оценяване на съответствието със
съществените изисквания трябва да се отчита
употребата на средството за измерване по пред-
назначение, както и всяка неправилна употре-
ба, която може да се предвиди.
Чл. 10. (1) Средствата за измерване трябва
при работни условия и при липса на смущения
да имат грешка на измерване, по-малка или
равна на стойността на максималната допусти-
ма грешка, посочена в съответните специфич-
ни изисквания.
(2) Максималната допустима грешка се из-
разява като двустранен интервал, определен от
стойността на отклонението от истинската стой-
ност на измерване, ако не е посочено друго в
съответното приложение за конкретното сред-
ство за измерване.
Чл. 11. (1) Средството за измерване трябва
да отговаря на съответните специфични изиск-
вания към характеристиките му при работни
условия и при наличието на смущения.
(2) Средство за измерване, предназначено
да се използва в постоянно непрекъснато елек-
тромагнитно поле, трябва да работи в граници-
те на максималните допустими грешки по вре-
ме на изпитване в електромагнитно поле с мо-
дулирана амплитуда.
Чл. 12. (1) Производителят на средства за
измерване трябва да определи климатичните,
механичните и електромагнитните условия на
околната среда, при които средството за измер-
ване е предназначено да се използва, захранва-
нето и другите влияещи величини, които могат
да въздействат върху точността му, като вземе
предвид изискванията, определени в приложе-
нията към чл. 9, ал. 1.
(2) Производителят трябва да определи кли-
матичните условия на околната среда, като:
1. определи горната и долната граница на
температурата от стойностите, посочени в при-
ложение № 10, освен ако не е предвидено друго
в приложенията към чл. 9, ал. 1;
2. посочи дали средството за измерване е
предназначено да работи в условията на кон-
дензирана влага или влажна топлина;
3. посочи мястото за предвидения монтаж—
в помещения или на открито.
(3) Механичните условия на околната среда
се определят в класове, посочени в приложение
№ 11, като се отчитат влияещите фактори, виб-
рации и механичен удар.
(4) Електромагнитните условия на околна-
та среда се определят в класове, посочени в
приложение № 12, освен ако не е посочено дру-
го в приложенията към чл. 9, ал. 1, като се от-
читат следните влияещи фактори:
1. прекъсване на напрежението;
2. краткотраен спад на напрежението;
3. преходни процеси на напрежението в зах-
ранващите и/или сигналните линии;
4. електростатичен разряд;
5. радиочестотни електромагнитни полета;
6. кондуктивни радиочестотни електромаг-
нитни полета в захранващите и/или сигналните
линии;
7. индуцирани смущения върху захранващи-
те и/или сигналните линии.
(5) Когато е приложимо, се отчитат следни-
те влияещи фактори:
1. изменение на напрежението;
2. изменение на честотата на захранването;
3. магнитни полета с промишлена честота;
4. всяка друга величина, която може да ока-
же значително въздействие върху точността на
средството за измерване.
Чл. 13. (1) Съответствието на средството за
измерване със съществените изисквания, оп-
ределени в чл. 10 и 11, се оценява за всяка вли-
яеща величина, като нейното въздействие се
оценява поотделно при поддържане на остана-
лите влияещи величини относително постоян-
ни в рамките на зададените им стойности, ако
не е предвидено друго в съответните приложе-
ния по чл. 9, ал. 1.