Държавен вестник, бр. 93, 2003 г., стр. 55

Б Р О Й  93
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
6. Големите горивни инсталации, които подлежат
на собствени непрекъснати измервания, не се освобож-
дават от провеждането на контролни измервания съг-
ласно глава четвърта на Наредба № 6 от 1999 г. за реда
и начина за измерване на емисиите на вредни вещества,
изпускани в атмосферния въздух от обекти с неподвиж-
ни източници през период не по-голям от една година.
7. Стойностите на:
а) 95 %-ните доверителни интервали от единично
измерен резултат не трябва да превишават съответни-
те стойности на нормите за допустими емисии на:
серен диоксид—с 20 %;
азотни оксиди—с 20 %;
прах—с 30 %;
б) валидните средночасови и средноденонощни стой-
ности се получават, като от всички измерени валидни
средночасови стойности се изваждат стойностите на
посочените доверителни интервали;
в) всяко денонощие, в рамките на което повече от 3
средночасови стойности са невалидни, вследствие на
неизправности във функционирането или поддръжката
на непрекъснатите системи за измервания, не подлежи
на оценка; в случаите, когато повече от 10 дни в рамки-
те на една календарна година не подлежат на оценка
поради някоя от посочените причини, компетентните
органи изискат от оператора предприемането на подхо-
дящи мерки за подобряване надеждността на непре-
къснатите системи за измервания.
8. За инсталации, които трябва да съответстват на
степените на десулфуризация, определени в приложе-
ние № 1, са в сила изискванията, установени в т. 7.
Операторите на такива инсталации са длъжни непре-
къснато да наблюдават сярното съдържание на консу-
мираното от горивната инсталация гориво.
Б. Определяне на общите годишни емисии от ГГИ
1. За установяване на общите количества емисии от
серен диоксид, азотни оксиди и прах, изпускани през
всяка календарна година от горивните инсталации с
номинална топлинна мощност, равна или по-голяма от
50 MWth, компетентните органи организират извърш-
ването на ежегодни инвентаризации.
2. Без да се засяга действието на глави пета и шеста
на Наредба № 6 от 1999 г. за реда и начина за измерване
на емисиите на вредни вещества, изпускани в атмос-
ферния въздух от обекти с неподвижни източници, опе-
раторът на всяка ГГИ, експлоатирана под негов конт-
рол и разположена на определено място, е длъжен най-
късно до три месеца след изтичането на всяка календарна
година да представи в РИОСВ, на територията на която
се намира съответната ГГИ, следната информация:
а) общите годишни емисии на серен диоксид, азот-
ни оксиди и прах (определени като общо количество
суспендирани частици), изпуснати от съответната ГГИ
през изтеклата година;
б) общото годишно количество на внесената енергия
в съответната ГГИ, отнесено към нетната калоричност
на отделните горива, разпределени в зависимост от вида
им на следните пет категории: биомаса, други твърди
горива, течни горива, природен газ и други газове.
3. Когато една ГГИ подлежи на непрекъснати измер-
вания, операторът сумира отделно за всеки замърсител
масата на изпуснатия замърсител за всеки ден на базата
на обемните скорости на поток на отпадъчните газове.
4. Когато една ГГИ не подлежи на собствени непре-
къснати измервания, оценката на общите годишни еми-
сии се извършва от оператора по методиката съгласно
чл. 25, ал. 6 от Закона за чистотата на атмосферния въз-
дух и на база данните от периодичните измервания.
5. Всяка РИОСВ след получаване от операторите на
ГГИ на нейната територия на данните по т. 2 проверява
тяхната достоверност и пълнота и най-късно до три месеца
от датата на получаването им ги представя в ИАОС.
6. До края на всяка календарна година ИАОС съв-
местно с Националния статистически институт изготвя
обобщен доклад за резултатите от извършената инвен-
таризация на емисиите от ГГИ за предишната година и
го представя в МОСВ.
7. Считано от 1 януари 2008 г. през период 3 години,
но не по-късно от 12 месеца, считано от края на раз-
глеждания тригодишен период, МОСВ представя в Ко-
мисията на Европейския съюз обобщен доклад за ре-
зултатите от извършената инвентаризация за съответ-
ния период, като отделно са представени и емисиите от
рафинерии. При постъпило искане от страна на коми-
сията се осигурява достъп до годишните данни за всяка
отделна инсталация.
8. Считано от 1 януари 2008 г. МОСВ ежегодно док-
ладва в Комисията на Европейския съюз за съществу-
ващите инсталации, обхванати в чл. 10, заедно с отчет
за използваното и неизползвано експлоатационно вре-
ме, разрешено за оставащия им работен живот.
57806
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 9121
от 15 октомври 2003 г.
по административно дело № 7064 от 2003 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Светла Петкова, и членове: Нина
Докторова, Георги Ангелов, Фани Найденова,
Ваня Анчева, при участието на секретар-прото-
колиста Нина Спасова разгледа адм. д. № 7064
по описа на Върховния административен съд—
петчленен състав, за 2003 г., докладвано от пред-
седателя Светла Петкова.
Производството пред Върховния админист-
ративен съд—петчленен състав, е на основание
чл. 5, т. 1 във връзка с чл. 23 ЗВАС.
Образувано е по жалба на Конфедерация на
труда “Подкрепа”, сдружение с нестопанска цел,
представлявано от Константин Димитров Трен-
чев, срещу Постановление № 152 на МС от
11.VII.2003 г. (ДВ, бр. 64 от 2003 г.) и приетата
с него Наредба за определяне на реда за устано-
вяване наличието на критериите за представи-
телност на организациите на работниците и
служителите и на работодателите (ДВ, бр. 64 от
2003 г.). В жалбата са развити доводи за незако-
носъобразност на § 1, ал. 1 от ПЗР на ПМС № 152
от 11.VII.2003 г. поради неспазване на устано-
вената форма и несъответствие с целта на зако-
на—отменителни основания по чл. 12, т. 2 и 5
ЗВАС. Поддържа се също, че приложение № 1
към чл. 4, ал. 1, т. 4 от Наредбата за определяне
на реда за установяване наличието на критери-
ите за представителност на организациите на
работниците и служителите и на работодатели-
те, както и чл. 10, ал. 3, 4 и 5 от същата наредба
противоречат на материалноправни разпоред-
би—основание за отмяна по чл. 12, т. 4 ЗВАС.
Ответникът по делото—Министерският съ-
вет, чрез процесуалния си представител оспор-
ва основателността на жалбата и моли да бъде
отхвърлена като неоснователна и необоснова-
на. Министърът на труда и социалната полити-
ка, конституиран като заинтересована страна в
производството, чрез процесуалния си предста-
вител също оспорва жалбата и моли да бъде
оставена без уважение като неоснователна.