Държавен вестник, бр. 52, 2005 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  52
 В насажденията трябва да преобладават еднос-
тъблените, правостъблени, пълнодървесни и без
витораслост индивиди със светла кора.
Източен бук (F. orientalis Lip.). Фенотипните
изисквания са както за обикновения бук. Насаж-
денията, определени за източници, трябва да имат
семенен или издънков произход, като отделните
дървета трябва да бъдат без гнилоти и мразо-
бойни.
 Планински ясен (Fr. excelsior L.). Насаждения
за източници се отделят от три екотипа:
—суходолинен—в смесени насаждения с обик-
новен габър, горун и сребролистна липа при над-
морска височина до 200 м;
—равнинен—от 200 до 500 м н.в. в смесени на-
саждения с цер, сребролистна липа и мъждрян;
—планински—от 400—500 м до 700—800 м н.в.
в смесени насаждения с източен бук, едролистна
липа, об. ясен и явор;
 Отборът може да бъде насочен към групи дър-
вета (микропопулации) във всеки от посочените
екотипове, като се дава предпочитание на находи-
щата с гладкокори и светлокори форми при пла-
нинския екотип и на тъмнокорите и типичнокори-
те при равнинния.
Културите с известен произход, бърз растеж и
правостъблени форми, създадени в Североизточ-
на България, може също да бъдат обект на отбора.
Полски ясен (fr. Angustifolia Vahl.). Изисквани-
ята към качествата на насажденията са като тези
при обикновения ясен.
За лонгозния екотип, който е бързорастящ,
понася продължително заливане и формира висо-
копродуктивни чисти или смесени гори, се опреде-
лят и регистрират отделни групи дървета.
Липи (р. Тilia). Насаждения за източници се
определят от качествени естествени находища в
пояса до 500—600 м н.в.
Обикновена бреза (B. verrucosa Eurh.). Разпрос-
транена е единично, в малки естествени групи или
насаждения. Установени са три екотипа:
—нископланински до 1200 м н.в.;
—среднопланински—от 1200 до 1600 м н.в.;
—високопланински—над 1600 м н.в.
 За източници се отделят единични дървета
или групи с прави стъбла и декоративни особе-
ности.
 Обикновен явор (A. pseudoplatanus L.), шестил
(A. platanoides L.) и клен (A. campestre L.). За базо-
ви източници се отделят тези насаждения, в които
преобладават индивиди с фладерна дървесина,
висока продуктивност и правостъбленост.
Елши (p. Alnus Gaerthn.). Стопанско значение
имат черната и бялата елша с находища покрай
реките в диапазон 1000—1500 м н.в. Особен инте-
рес представляват хибридните им форми.
Трепетлика (Populus tremula L.). Внимание зас-
лужават индивидите, клоновете и микропопула-
циите, отличаващи се с устойчивост на сърцевин-
на гнилота. За източници се отделят онези находи-
ща, в които доминират зеленокорите и сивокори-
те форми. Специален интерес представляват три-
плодните форми със здрава дървесина.
Чинари (p. Platanus L.). При определянето на
източници се предпочитат естествените находи-
ща от правостъблени и пълнодървесни форми с
конусовидна (купообразна) корона и особено по-
възрастните култури, където има големи възмож-
ности за масов и индивидуален отбор.
Бяла акация (Robinia pseudoacacia L.). Бъдеща-
та селекционна политика при този вид изисква
предпочитанието на индивидуалния отбор. За из-
точници с предимство се определят дърветата от
типа на мачтовата акация—с прави и пълнодър-
весни стъбла, които при равни други условия пре-
възхождат средните показатели на популацията.
Интерес за пчеларството представляват ранно- и
късноцъфтящите медоносни форми. Получаване-
то на вегетативен посадъчен материал за масови
залесявания налага отбора на широка колекция от
родители на фамилии.
Бял бряст (Ulmus leavis Pall.). Източници за
семепроизводство се отделят от единични или
групи дървета на възраст от 30 до 40 години. От
трите вида бряст белият се отличава с най-голя-
ма устойчивост на холандската болест, но с най-
некачествена дървесина. Подбраните дървета
трябва да са с пълнодървесни стъбла, браздовид-
но или плочковидно напукана кора, без мразо-
бойни, напливи по стъблото и водни леторасли.
Особено ценни са популациите от вида по дунав-
ските острови.
Полски бряст (Ulmus minor Mill.). Източници
за семепроизводство се отделят от единични или
групи дървета на възраст от 30 до 40 години. От
трите вида бряст той се отличава с най-добра дър-
весина. Подбраните дървета трябва да са с пълно-
дървесни стъбла, браздовидно или плочковидно
напукана кора, без мразобойни, напливи по стъб-
лото, водни леторасли и повреди от снего- и/или
ледоломи.
Кестен обикновен (Castanea sativa Mill.). Харак-
теризира се с ограничено разпространение. Селек-
цията се провежда в две направления по отноше-
ние качеството на дървостоите и по отношение
качеството на плодовете (предимно индивидуал-
на селекция). Основно изискване към източници-
те е да бъдат в добро здравословно състояние.
Насажденията зa семепроизводство се отделят
след 30-годишна възраст.
Турска леска (Coryllus colurna L.). Среща се
единично, пръсната в смесените широколистни
гори от долния пояс до 1200 м н.в. За базови из-
точници се отделят източници на посевен мате-
риал—дървета. Отборът трябва да се върши по
качество на стъблото (правостъбленост) и коро-
ната, по плодовитост, размер, масленост, вкус
на ядката и др.
Череша обикновена (Prunus avium L.). Среща се
в състава на смесени мезофилни широколистни
гори от предпланинските и среднопланинските
пояси в почти всички наши планини.
Отделят се източници на посевен материал—
дървета. Предпочитат се правостъблени, пълно-
дървесни и високопроизводителни дървета.
Гледичия (Gleditschia triacanthos L.). Ценен
бързорастящ вид, натурализиран в нашата страна.
Характерна особеност са бодлите: var.inermis
Willd.—без бодли—по-правостъблена, по- продук-
тивна и по-студоустойчива от var. ferox hort.—ця-
лото стъбло и клоните, на която са покрити изо-
билно с големи бодли.