Държавен вестник, бр. 41, 2020 г., стр. 35

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  35  
антисептика; спазване правилата за намалява­
не риска от кръстосана инфекция; да познава 
методиката за извършване на манипулацията; 
да познава усложненията на процедурата и 
локалната анестезия; да познава подходите за 
намаляване на риска от усложнения, както и 
да може да ги управлява или лекува; да може 
да прецени необходимостта от помощ или 
второ мнение; да разполага с необходимия 
инструментариум. 
Лекарят по дентална медицина трябва да 
може да анализира и да познава различните 
фактори, които предпоставят повишен риск 
от настъпване на усложнение, неблагоприятен 
резултат, както и свързаните последици. Тези 
фактори са вариабилни и могат да се отнасят до 
различни клинични ситуации, касае­щи зъбите, 
денталното заболяване; костните структури, 
анатомичните особености; пациент-свързани 
фактори – отнасящи се до коморбидния статус, 
характеровите и поведенческите особености.
Препоръчва се клинични ситуации, които 
пораждат противоречия и спорове, да бъдат 
добре документирани.
Препоръчва се в медицинската документа­
ция да се вписва допълнителна информация, 
която ЛДМ намира за важна, отнасяща се до 
конкретния случай. Това може да включва 
някаква информация, касаеща диагнозата, 
причините за екстракция, оплакванията, здра­
вословното състояние, коморбидния статус, 
приема на медикаменти, назначения, дадена 
медикаментозна терапия и др.
При настъпили усложнения или последици 
от хирургичната процедура или заболяването 
се препоръчва да се документира събитието. 
Специалните правила дават насока за 
поведение, но те не могат да отразят всички 
възможни ситуации. 
2. Индикации за екстракция на зъби
Определянето на индикациите за екстрак­
ция на временни и постоянни зъби зависи от 
локалните патологични процеси, свързани с 
тях, и от общия соматичен статус на болния. 
Съществуват различни индикации за екстрак­
ция на зъби, като не трябва да се забравя, 
че това са насоки, а не абсолютни правила. 
В отделни случаи показанията се разширяват 
в зависимост от индивидуалните особенос­
ти на организма и липсата на условия за 
консервативно лечение на зъба. Преценката 
за всеки конкретен случай остава в компе­
тенциите на лекаря по дентална медицина. 
Общи заболявания, при които се допуска 
причинно-следствена връзка с патологичен 
процес, свързан със зъбите, са основание за 
разширяването на показанията за екстракция. 
В същото време някои остри и хронични 
заболявания и функционални нарушения в 
редица системи на организма могат да са 
причина за стесняване на индикациите за 
екстракция.
3. Индикации за екстракция на временни 
зъби:
3.1. Причина за възпалителен процес, ин­
токсикация и/или септични състояния.
3.2. Причина за одонтогенен остеомиелит.
3.3. Причина за хронични и изострящи се 
лимфаденити, неподлежащи на консервативно 
лечение.
3.4. Причина за развитие на абсцеси и 
флегмони, неподлежащи на консервативно 
лечение.
3.5. Причина за рецидивиращи възпали­
телни процеси в ЛЧО – остри и хронични 
възпалителни процеси около временни зъби, 
които могат да увредят зародишите на пос­
тоянните зъби.
3.6. Персистирали временни зъби или ко­
рени, които са пречка за нормалния пробив 
на постоянните зъби.
3.7. С големи кариозни разрушения, невъз­
можни за възстановяване или темпораризация, 
както и при предстояща скорошна смяна.
3.8. С перирадикуларно възпаление.
3.9. Временни зъби, с които детето се раж­
да, ако са причина за затруднено естествено 
кърмене.
3.10. По ортодонтски показания.
4. Индикации от локално естество за екс­
тракция на постоянни зъби:
4.1. Силно разрушени от кариозната лезия 
зъби, при които е невъзможно да се постигне 
адекватна изолация на оперативното поле и 
да се използват коронката и/или коренът им 
за протетично възстановяване.
4.2. Зъби с пулпна некроза, неподлежащи 
на консервативно лечение поради непроходими 
канали, перфорации на корените/на фурка­
цията при многокореновите зъби и други, и 
при зъби, при които е провеждано ендодонт­
ско релечение по повод на екзацербиращи 
периодонтити и невъзможност за адекватна 
механична и химична обработка на кореновия 
канал/и, както и такива, които не се повлияват 
от провежданото консервативно лечение; зъби 
с незавършено кореново развитие и дифузно 
разрушена клинична корона; дълбок кариес 
на корена със засягане на пулпата.
4.3. Зъби с коренови фрактури.
4.4. Напреднали пародонтални заболява­
ния – напреднала костна резорбция с подвиж­
ност на зъба 3 степен; открита фуркация с 
напреднала резорбция на интеррадикуларната 
кост при невъзможност за друго лечение; 
костна резорбция до апекса, рецидивиращи 
пародонтални абсцеси и др.
4.5. Зъби, които са причина за остри ло­
кални или рецидивиращи хронични възпа­
лителни процеси (остеомиелити, периостити, 
одонтогенни максиларни синуити, абсцеси и 
флегмони, лимфаденити и др.).
4.6. Зъби с периапикални възпалителни 
лезии, неподходящи за консервативно лечение,