Държавен вестник, бр. 101, 2009 г., стр. 53

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
„ Г л а в а   3
СЪДЕБНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ГРАЖ­
ДАНСКОПРАВНИ ВЪПРОСИ
Член  65
1. Съюзът развива съдебно сътрудничество 
по гражданскоправни въпроси с трансгранично 
значение, което се основава на принципа на 
взаимно признаване на съдебните и извънсъ­
дебните решения. Това сътрудничество може да 
включва приемането на мерки за сближаване 
на законовите и подзаконовите разпоредби на 
държавите-членки.
2. За целите на параграф 1 Европейският 
парламент и Съветът приемат, в съответствие 
с обикновената законодателна процедура, по-
специално когато това е необходимо за пра­
вилното функциониране на вътрешния пазар, 
мерки, които целят да осигурят:
а) взаимно признаване между държавите-
членки на съдебните и извънсъдебните решения 
и тяхното изпълнение;
б) трансгранично връчване и уведомяване 
за съдебните и извънсъдебните актове;
в) съвместимост на правилата, приложими 
в държавите-членки по отношение на стълк­
новение на закони и на юрисдикции;
г) сътрудничество при събирането на до­
казателства;
д) ефективен достъп до правосъдие;
е) премахване на пречките пред правилното 
протичане на гражданските производства, като 
при необходимост се насърчава съвместимостта 
на гражданскопроцесуалните правила, прило­
жими в държавите-членки;
ж) разработване на алтернативни методи за 
разрешаване на спорове;
з) подкрепа за обучението на магистрати и 
съдебни служители.
3. Чрез дерогация от параграф 2 мерките, 
свързани със семейното право, които имат 
трансгранично значение, се определят от Съвета 
в съответствие със специална законодателна 
процедура. Съветът действа с единодушие след 
консултация с Европейския парламент.
Съветът, по предложение на Комисията, 
може да приеме решение за определяне на 
аспектите на семейното право с трансгранично 
значение, които биха могли да бъдат предмет 
на актове, приемани съгласно обикновената 
законодателна процедура. Съветът действа с 
единодушие след консултация с Европейския 
парламент.
Посоченото във втората алинея предложе­
ние се предава на националните парламенти. 
Ако национален парламент нотифицира своето 
несъгласие в срок от шест месеца след преда­
ването, решението не се приема. При липса 
на несъгласие Съветът може да приеме това 
решение.“
СЪДЕБНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО НА­
КАЗАТЕЛНОПРАВНИ ВЪПРОСИ
67) Член 66 се заменя с член 61 Ж съгласно 
посоченото в точка 64) по-долу, а членове 67 – 69 
се отменят. Създават се следната глава 4 и 
членове 69 А – 69 Д. Членове 69 А, 69 Б и 69 
Г заменят член 31 от съществуващия Договор 
за Европейския съюз съгласно посоченото в 
член 1, точка 51) по-горе от настоящия договор:
„ Г л а в а   4
СЪДЕБНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО НАКА­
ЗАТЕЛНОПРАВНИ ВЪПРОСИ
Член  69 А
1. Съдебното сътрудничество по наказа­
телноправни въпроси в Съюза се основава на 
принципа на взаимното признаване на присъдите 
и съдебните решения и включва сближаването 
на законовите и подзаконовите разпоредби 
на държавите-членки в областите, посочени в 
параграф 2 и в член 69 Б.
Европейският парламент и Съветът приемат, 
в съответствие с обикновената законодателна 
процедура, мерки за:
а) установяване на правила и процедури, 
които осигуряват признаването, в целия Съюз, 
на всички видове присъди и съдебни решения;
б) предотвратяване и разрешаване на спорове 
за компетентност между държавите-членки;
в) подкрепа за обучението на магистрати и 
съдебни служители;
г) улесняване на сътрудничеството между 
съдебните или равностойни на тях органи на 
държавите-членки във връзка с наказателните 
производства и изпълнението на решенията.
2. Доколкото това е необходимо за улесня­
ване на взаимното признаване на присъдите и 
съдебните решения, както и на полицейското 
и съдебното сътрудничество по наказателно­
правни въпроси с трансгранично измерение, 
Европейският парламент и Съветът, като при­
емат директиви в съответствие с обикновената 
законодателна процедура, могат да установят 
минимални правила. Тези минимални правила 
отчитат различията между правните традиции 
и системи на държавите-членки.
Те обхващат:
а) взаимната допустимост на доказателства 
между държавите-членки;
б) правата на лицата в наказателното про­
изводство;
в) правата на жертвите на престъпления;
г) други специфични аспекти на наказател­
ното производство, които Съветът определя 
предварително чрез решение; за приемането на 
това решение Съветът действа с единодушие 
след одобрение от Европейския парламент.
Приемането на минималните правила, посо­
чени в настоящия параграф, не възпрепятства 
държавите-членки да запазят или да въведат 
по-високо ниво на закрила на лицата.