Държавен вестник, бр. 102, 2006 г., стр. 95

Б Р О Й  102
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  95
Посочените принципи за делегиране на пра-
вомощия се отнасят както по отношение на
издаването на индивидуалните административ-
ни актове, така и по отношение на норматив-
ните административни актове. В по-новото за-
конодателство на страната това изрично е за-
писано в нормата на чл. 76, ал. 2 АПК, според
която компетентността да се издават норма-
тивни административни актове не може да се
прехвърля.
По силата на цитираната разпоредба на
чл. 7, ал. 5 ЗНЗ, която е проявление на обща-
та разпоредба на чл. 11 ЗА, дейността, струк-
турата и числеността на персонала на Аген-
цията по заетостта, броят и териториалният
обхват на нейните поделения се определят с
Устройствения правилник, приет от Минис-
терския съвет по предложение на министъра
на труда и социалната политика. Според чл. 18,
ал. 1 от Устройствения правилник бюрата по
труда са териториални поделения на агенци-
ята към Главна дирекция “Услуги по заетост-
та”, а седалището и териториалният обхват
на дирекциите “Бюро по труда” се определят
от министъра на труда и социалната полити-
ка. Последното означава, че с нормата на
чл. 18, ал. 1, изречение второ от Устройстве-
ния правилник на Агенцията по заетостта на
практика Министерският съвет е делегирал
правомощия на министъра на труда и соци-
алната политика да определя броя (седали-
щето) и териториалния обхват на дирекциите
“Бюро по труда”. Делегирането на правомо-
щия е извършено в нарушение на разпоредби-
те на чл. 7, ал. 5 ЗНЗ и чл. 11 ЗА, като мотиви-
те за това са без значение и не правят допус-
натото нарушение несъществено.
По изложените съображения следва да бъде
прието, че разпоредбата на чл. 18, ал. 1, изрече-
ние второ от Устройствения правилник на Аген-
цията по заетостта противоречи на разпоред-
бите на чл. 7, ал. 5 ЗНЗ и чл. 11 ЗА, поради ко-
ето следва да бъде отменена.
По т. 2 от жалбата
Със същата се атакува разпоредбата на чл. 18,
ал. 3 от Устройствения правилник, според коя-
то към дирекциите “Бюро по труда” може да се
откриват при необходимост нови администра-
тивни звена и/или изнесени работни места.
Жалбоподателят твърди, че тази норма проти-
воречи на цитираните вече норми на чл. 11 ЗА
и чл. 7, ал. 5 ЗНЗ, както и на нормата на чл. 4
ЗА, която изчерпателно посочва видовете и
наименованията на звената в администрация-
та, и чрез нея се създава възможност за учредя-
ване (откриване) на нови по вид администра-
тивни звена с акт, различен от Устройствения
правилник. Заинтересованите страни излагат
становище, че направеното оплакване е неос-
нователно, тъй като административното звено
няма характер на структурно звено, а представ-
лява екип от служители с временен характер в
зависимост от изискванията на конкретната
ситуация.
Направеното оплакване за противоречие на
нормата на чл. 18, ал. 3 от Устройствения пра-
вилник с норми от по-висш ранг е неосновател-
но. Нормата на чл. 4 ЗА определя начина на
организация на администрацията като отделни
звена—главни дирекции, дирекции и отдели
(сектори). С нормата на чл. 5а, ал. 2 от същия
закон е дадена възможност на организациите,
овластени да извършват административни ус-
луги или предоставящи обществени услуги, да
определят организацията за административно-
то обслужване в своите вътрешни актове, освен
ако в закон е предвидено друго. Предвид зако-
ново установените цели и функциите на Аген-
цията по заетостта следва да бъде прието, че тя
осъществява обществени и административни
услуги в областта на заетостта, поради което
може да определя организацията на админист-
ративното обслужване със свои вътрешни ак-
тове. Ограничения в тази насока не се съдър-
жат в специалния закон—ЗНЗ, посочените ад-
министративни звена и/или изнесени работни
места са в рамките на структурните звена, по-
сочени в чл. 4 ЗА.
По изложените съображения следва да бъде
прието, че нормата на чл. 18, ал. 3 от Устрой-
ствения правилник на Агенцията по заетост-
та не противоречи на нормите на чл. 11 и 4 ЗА
и чл. 7, ал. 5 ЗНЗ, поради което жалбата в тази
си част е неоснователна и следва да бъде от-
хвърлена.
По т. 3 от жалбата
Със същата се атакува разпоредбата на чл. 18,
ал. 5 от Устройствения правилник, според коя-
то структурата и организацията на дирекциите
“Бюро по труда” се определят с вътрешни пра-
вила за работа, утвърдени от изпълнителния
директор на агенцията. Според жалбоподателя
разпоредбата противоречи на чл. 55 ЗА, според
който дейността, структурата, организацията на
работа и съставът на изпълнителната агенция
се определят с Устройствения правилник, при-
ет от Министерския съвет.
Направеното оплакване е неоснователно.
Предвид цитираната по-горе разпоредба на
чл. 5а, ал. 2 ЗА следва да бъде прието, че в
случая става въпрос за приемането на вътре-
шен акт.
По изложените по т. 2 от жалбата мотиви
следва да бъде прието, че жалбата е неоснова-
телна в тази є част и като такава следва да бъде
отхвърлена.
По същите аргументи жалбата е неоснова-
телна и следва да бъде отхвърлена по т. 4, с която
се атакува нормата на чл. 16, ал. 5 от Устрой-
ствения правилник, определяща, че структура-
та и организацията на работа на дирекциите
“Регионална служба по заетостта” се опреде-
лят с вътрешни правила за работа, утвърдени
от изпълнителния директор на агенцията.
По т. 5 от жалбата
С нея се атакува разпоредбата на чл. 5, ал. 1,
т. 7 от Устройствения правилник по отношение
на израза “определя числеността”. Според жал-