Държавен вестник, бр. 11, 2015 г., стр. 33

БРОЙ  11	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33  
полета, или ползването само на допълнителна 
операционна сестра.
6.2.5. Не се допуска смяна на лекаря-опера-
тор по време на операция освен по медицински 
показания или извънредни обстоятелства.
6.2.5.1. Включването на допълнителни чле-
нове към хирургичния екип е необходимо при 
разширяване на дейността и преминаване от по-
малък към по-голям обем оперативна дейност.
6.2.5.2. Лекар-операторът може да бъде заменен 
с по-опитен лекар-оператор съгласно  условия и 
ред, определени с правилника на хирургичната 
структура, в случаите, когато не може да се спра-
ви с възникнали интраоперативни проблеми или 
усложнения, застрашаващи живота на болния.
6.3. Хирургичният операционен екип осъ-
ществява една операция от извършването на 
оперативния разрез до финалното зашиване на 
оперативната рана, налагането на превръзка и 
евентуално стерилното отвеждане на дренажи.
6.4. Хирургичният операционен екип извършва 
оперативната дейност съвместно с анестезиоло-
гичен екип.
6.5. В хирургичния операционен екип могат да 
се включат и лекари без призната специалност, 
които работят под наблюдение на ръководителя 
на екипа.
6.6. Операционната сестра е медицинска 
сестра с необходимия опит и професионална 
квалификация и е равнопоставен член на опе-
рационния екип.
6.7. Операционната инструментираща сестра 
трябва да познава хода на операциите, да под-
готвя и осигурява необходимите инструменти, 
консумативи и лекарствени продукти, да кон-
тролира техния брой до края на операцията, да 
следи стриктно за стерилността на оперативното 
поле и инструментариума, както и за чистотата 
в операционната зала, да изпълнява нареждания 
на ръководителя на хирургичния екип.
IV. Организация на работа по приема и лече-
нието на пациенти в хирургична структура
1. Прием на болни.
1.1. Извънболнична медицинска помощ.
1.1.1. Първична медицинска помощ – първи-
чен преглед за уточняване на диагнозата, а при 
необходимост – консултация с лекар с призната 
специалност с хирургична насоченост и издаване 
на направление за приемане в лечебно заведение 
за болнична помощ.
1.1.2. Специализирана медицинска по-
мощ – преглед, необходим обем от диагностични 
изследвания и издаване на направление за при-
емане в лечебно заведение за болнична помощ.
1.1.3. Прегледите са планови или спешни в 
зависимост от състоянието на пациента.
1.1.4. В зависимост от придружаващите заболя-
вания се осъществяват и консултации с лекари с 
други специалности (кардиолог, алерголог и т.н.).
1.1.5. В операционната за амбулаторни опе-
рации се извършват операции с малък обем и 
сложност съгласно раздел втори.
1.2. Лечебно заведение за болнична помощ.
1.2.1. В приемния кабинет хирургът снема 
анамнеза, осъществява основен клиничен преглед 
и назначава необходимия обем диагностични из-
следвания. Попълва медицинската документация 
и насочва пациента за приемане в хирургичната 
структура на лечебното заведение.
1.2.2. При постъпване на пациент в планов 
порядък, в зависимост от състоянието и по пре-
ценка на лекаря, може да бъде записан в „лист 
на чакащите“, като се определи датата на приема 
в лечебното заведение.
1.2.3. При постъпване на пациент със спешно 
състояние хирургът в приемния кабинет е за-
дължен да приеме документацията и указанията 
от насочващия извънболничен лекар и/или от 
придружаващото медицинско лице, да снеме 
анамнеза, да осъществи основен клиничен пре-
глед и да назначи необходимия обем спешни 
биохимични и инструментални изследвания и 
консултации.
1.2.4. При уточнена диагноза или продължа-
ващи диференциално-диагностични търсения 
пациентът се хоспитализира в хирургична кли-
ника/отделение:
1.2.4.1. за динамично наблюдение – предава 
се на дежурния лекар или на лекуващия лекар;
1.2.4.2. за оперативно лечение – уведомява се 
ръководителят на хирургическия операционен 
екип и персоналът на операционния блок;
1.2.4.3. писмено в „История на заболяването“ 
(ИЗ) се отразяват назначенията за по-нататъшна 
диагностика, лечение, предоперативна подго-
товка и др.;
1.2.4.4. при необходимост и в зависимост 
от заболяването или възрастта на пациента се 
осъществяват консултации с кардиолог, анесте-
зиолог, педиатър и др.
1.2.5. Приетите за болнично лечение пациенти 
се подлагат на пълна или частична хигиенна 
обработка.
2. Предоперативен период.
2.1. Клиничен диагностичен преглед (КДП).
2.1.1. Изяснява характера на заболяването, 
неговата органна локализация и топика, влия-
нието или засягането от основното заболяване 
на съседни органи и системи, необходимостта 
от оперативно лечение (показания за операция), 
нейния очакван обем, избор на оперативен достъп 
и оперативна техника, прогноза за очаквания 
резултат и изход.
2.1.2. КДП на хирургично болен в извънбол-
нични условия се провежда от общопрактику-
ващ лекар или лекар с призната специалност с 
хирургична насоченост в амбулатория за спе-
циализирана медицинска помощ. Свързан е с 
уточняването на възможностите за амбулаторно 
лечение.
2.1.3. При изчерпване на диагностичните 
възможности на извънболничната помощ, при 
уточнена насочваща или сигурна диагноза, 
представляваща показание за оперативно лече-
ние, пациентът подлежи на хоспитализация за 
прецизиране на диагнозата и необходимостта 
от операция.
2.1.4. КДП като част от диагностичния процес 
включва следните основни компоненти:
2.1.4.1. анамнеза, насочена към уточняване 
на основното заболяване, неговата органна 
локализация, характер, разпространение на съ-
седни органи и структури, наличие на спешни 
индикации за операция;