Държавен вестник, бр. 31, 2010 г., стр. 80

СТР.  80	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  31
Член 2
Тази спогодба се прилага на територията 
на Република България и на територията на 
Ислямска република Иран.
Член 3
Сътрудничеството между Република Бълга-
рия и Ислямска република Иран в областта на 
морското търговско корабоплаване се основава 
на принципите на равноправието, уважението 
на национал­ния суверенитет, взаимната изгода 
и взаимните интереси.
Член 4
В съответствие с чл. 3 на тази спогодба 
договарящите се страни си оказват съдействие 
за установяване на контакти между техните 
организации и служби, отговорни за дейността 
на морския транспорт.
Член 5
1. Договарящите се страни си сътрудничат 
и съдействат за развитието на морското тър-
говско корабоплаване между техните държави, 
като за тази цел:
а) насърчават участието на българските и 
иранските кораби в превозите на товари между 
пристанищата на двете договарящи се страни 
и сътрудничат в отстраняването на пречки, 
които затрудняват развитието на тези превози;
б) не препятстват корабите, плаващи под 
знамето на едната договаряща се страна, да 
участват в превози на стоки между пристанищата 
на другата договаряща се страна и пристанища 
на трети страни.
2. Разпоредбите на § 1 на този член не зася-
гат правото на корабите, плаващи под знамето 
на трети страни, да участват в морски превози 
между пристанищата на двете договарящи се 
страни и пристанища на трети страни.
Член 6
1. Всяка договаряща се страна предоставя 
на корабите на другата договаряща се страна, 
техните екипажи, пътници и стоки на борда 
същия режим, какъвто тя предоставя на собст-
вените си кораби, участващи в международните 
морски превози, по отношение на:
а) свободния достъп до териториалните, 
вътрешните є води и пристанищата;
б) престоя на корабите в пристанищата, из-
ползуването им за товарно-разтоварни операции 
и ползването на пристанищните претоварни 
съоръжения;
в) качване и слизане на пътници;
г) използването на услуги, свързани с 
морското търговско корабоплаване, както и 
произтичащите от него търговски операции.
2. Разпоредбите на § 1 на този член не се 
прилагат за:
а) дейностите, които в съответствие с въ-
трешното законодателство на договарящите 
се страни са запазени за техните предприятия 
и организации, като крайбрежна търговия, 
каботаж, спасителни операции, влачене и 
други пристанищни услуги, с изключение на 
агентийските услуги;
б) правилата относно допускането и престоя 
на чужденци на територията на договарящите 
се страни;
в) правилата, регламентиращи задължител-
ния пилотаж за чуждестранните кораби;
г) пристанищата, закрити за посещение от 
чуждестранните кораби.
Член 7
Договарящите се страни в рамките на тях-
ното законода­телство и пристанищни правила 
вземат необходимите мерки за об­лекчаване и 
насърчаване на морските превози, за избягване 
на не­нужното забавяне на корабите в техните 
пристанища и за ускоряване и опростяване, 
доколкото е възможно, на административните, 
митни­ческите и санитарните формалности, 
действащи в техните пристанища.
Член 8
1. Свидетелствата за националност, мерител-
ните свиде­телства и другите корабни документи, 
издадени или признати от компетентните органи 
на едната от договарящите се страни, в съот­
ветствие с изискванията на международните 
конвенции, се признават за валидни от съответ-
ните органи на другата договаряща се страна.
2. Корабите на всяка договаряща се страна, 
снабдени с мерителни свидетелства, които са 
валидни в съответствие с § 1 на този член, се 
освобождават от измерване в пристанищата на 
другата договаряща се страна.
3. Изчисляването и плащането на приста-
нищни такси се извършва въз основа на ме-
рителните свидетелства на корабите, по­сочени 
в § 1 на този член.
Член 9
Договарящите се страни признават до-
кументите за само­личност на членовете на 
екипажа, издадени или признати от техните 
компетентни органи. Посочените документи 
за самоличност са:
 – за членовете на екипажа на кораб на 
Република България – моряшки паспорт;
 – за членовете на екипажа на кораб на 
Ислямска репуб­лика Иран – моряшки паспорт.
Член 10
Договарящите се страни, членове на Кон-
венция № 108 на Международната организация 
на труда, прилагат разпоредбите на същата за 
националните удостоверения за самоличност 
на моряците.
Член 11
Всяка договаряща се страна оказва, докол-
кото е възможно, необходимата медицинска 
помощ на членовете на екипажа на корабите 
на другата договаряща се страна в съответствие 
с вътрешното си законодателство и разпоредби.