Държавен вестник, бр. 77, 2006 г., стр. 93

Б Р О Й  77
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  93
б) стоки и услуги, за които данъкът е изискуем
от получателя по доставката съгласно чл. 82, ал. 2
от Закона за данък върху добавената стойност;
3. страната, в която лицето е установено, е
посочена в списъка на страните, които възста-
новяват данък върху добавената стойност или
подобен данък на български лица, утвърден от
министъра на финансите и министъра на външ-
ните работи.
(2) Лицето по ал. 1 има право да му бъде
възстановен начисления от доставчик—регис-
трирано по Закона за данък върху добавената
стойност лице, данък върху добавената стой-
ност за получени от него стоки и услуги по об-
лагаема доставка и осъществен от него внос в
периода, за който се отнася искането за възста-
новяване по чл. 3, ал. 1, т. 1, когато:
1. стоките и услугите се използват за целите
на извършваните от лицето облагаеми достав-
ки в страната, където лицето е установено, ко-
ито биха били с право на данъчен кредит, ако се
извършват на територията на страната;
2. стоките и услугите се използват за извър-
шване на доставки по чл. 30 и 31 от Закона за
данък върху добавената стойност.
(3) Правото на възстановяване по ал. 2 не е
налице, когато начисленият от доставчик—ре-
гистрирано по Закона за данък върху добавена-
та стойност лице, данък върху добавената стой-
ност е без право на данъчен кредит съгласно
Закона за данък върху добавената стойност.
Чл. 3. (1) Правото на възстановяване на да-
нък върху добавената стойност възниква, кога-
то подлежащият на възстановяване данък ста-
не изискуем и се упражнява чрез упълномощен
от лицето агент, който действа от името и за
сметка на лицето и представя пред компетент-
ния орган по приходите следните документи:
1. искане за възстановяване на данък върху
добавената стойност по образец;
2. декларация, че са изпълнени условията по
чл. 2, ал. 1;
3. оригинално удостоверение по образец,
издадено от компетентния данъчен орган на
страната, където лицето е установено, и лега-
лизиран превод на това удостоверение на бъл-
гарски език, доказващо, че лицето извършва
икономическа дейност през календарната го-
дина, за която е възникнало правото на възста-
новяване по тази наредба; когато компетент-
ният орган по приходите разполага с удостове-
рение за статута на лицето, издадено и предста-
вено във връзка с подадено вече искане по т. 1
преди не повече от дванадесет месеца преди
датата на последващо искане, лицето не е длъж-
но да представя отново такова удостоверение;
4. оригинали на данъчните документи за
получени доставки или документи за осъщест-
вен внос, за които се иска възстановяване на
данък върху добавената стойност;
5. писмено пълномощно по чл. 5.
(2) Лицето може да упражни правото си на
възстановяване на данък върху добавената стой-
ност по тази наредба най-късно до 30 юни на
годината, следваща календарната година, през
която е възникнало правото на възстановяване
на данъка.
(3) Правото на възстановяване на данък
върху добавената стойност се погасява, когато
искането по ал. 1 не е представено пред компе-
тентния орган по приходите в срока по ал. 2.
(4) Искането за възстановяване може да се
отнася за период по-малък от една календарна
година, но не по-малък от три месеца. В този
случай възстановяване на данък на лицето се
допуска при условие, че размерът на данъка е
равен или надвишава 400 лв.
(5) Независимо от ал. 4, искането за възста-
новяване на данък върху добавената стойност
може да се отнася за период по-малък от три
месеца само тогава, когато този период е оста-
тък от календарната година.
(6) Когато искането за възстановяване се
отнася за период от една календарна година или
за остатъка от същата, възстановяване на да-
нък на лицето се допуска при условие, че разме-
рът на данъка е равен или надвишава 50 лв.
Чл. 4. Искането за възстановяване на данък
върху добавената стойност се попълва от аген-
та на лицето на български език по образец съг-
ласно приложение № 1, като информацията за
наименованието и адреса на лицето се попълва
и на официалния език на страната, в която ли-
цето е установено.
Чл. 5. (1) Данъкът се възстановява на чуждес-
транното лице чрез упълномощено от него лице,
регистрирано по реда на чл. 7, наричано агент.
(2) Упълномощаването по ал. 1 се извършва
писмено за всяко искане.
(3) Агентът по ал. 1 има всички права на
чуждестранното лице по тази наредба.
Чл. 6. (1) Компетентният орган по приходи-
те възстановява данъка въз основа на представе-
ните документи, след като се увери, че са налице
всички условия на Закона за данък върху добаве-
ната стойност, правилника за неговото прилага-
не и тази наредба относно правото на възстано-
вяване на данъка върху добавената стойност.
(2) Данъкът върху добавената стойност се
възстановява от компетентния орган по прихо-
дите в български левове, по банкова сметка, по-
сочена в искането за възстановяване на данъка, в
срок до 6 месеца от постъпването на искането за
възстановяване, като разходите по превода на
възстановения данък са за сметка на лицето.
(3) Компетентният орган по приходите води
регистър на данъчните документи и на доку-
ментите за осъществен внос, по които данъкът
е възстановен.
(4) След като е възстановил данъка върху
добавената стойност, компетентният орган по
приходите прави негодни за повторна употреба
за целите на тази наредба представените доку-
менти чрез щамповане върху тях на текста “ДДС
изплатен” и ги връща на агента на лицето в
едномесечен срок от датата на възстановяване
на данъка по сметка на лицето.