Държавен вестник, бр. 13, 2018 г., стр. 5

БРОЙ  13	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
ОСОБЕНО МНЕНИЕ 
на съдиите Кети Маркова и Анастас Анастасов 
по к.д. № 8/2017 г.
Подписахме решението с особено мне-
ние, тъй като, въпреки че изцяло споделяме 
позицията на формираното мнозинство за 
произнасяне по съществото на настоящия 
конституционен спор, каквато неизменно и 
последователно сме отстоявали при реша-
ването на идентични и сходни на настоя­
щия казуси, не приемаме крайния извод за 
обявяване на противоконституционност на 
отказа на Народното събрание от 4.10.2017 г. 
да прекрати предсрочно пълномощията на 
народния представител Делян Александров 
Добрев на основание подадена оставка.
Намираме, че, разгледан по същество, 
оспореният акт на Народното събрание не 
е противоконституционен, което според нас 
налагаше искането на 62-мата народни пред-
ставители от 44-то Народно събрание да бъде 
отхвърлено като неоснователно.
За да се достигне до този неправилен според 
нас краен резултат, в недостатъчна степен беше 
съобразена от мнозинството съдии специфика-
та на конкретния оспорен акт на Народното 
събрание, а оттам и пределите на проверката 
за конституционност, която Конституционният 
съд дължи в настоящото производство.
В синтезиран вид изводът за противокон-
ституционност на отказа на парламента да 
приеме оставката на народния представител 
Добрев, мотивиран от мнозинството, се 
свежда до разбирането му, че доброволно 
подадената оставка, поддържана от него по 
време на проведеното обсъждане в пленарната 
зала, безусловно е следвало да бъде приета 
с вземане на съответното решение – за 
предсрочно прекратяване на неговите пъл-
номощия, на основание чл. 72, ал. 1, т. 1 от 
Конституцията. Всякакъв друг акт, различен 
от позитивното решение, удовлетворяващо 
искането на народния представител, се при-
ема за противоречащо на Основния закон, 
в каквато насока се прави позоваване на 
Тълкувателно решение № 14/2013 г. по к.д. 
№ 17/2013 г., привеждат се аргументи за 
целесъобразност, за нарушаване правото на 
свободна воля, правото на свободен избор 
на професия и място на работа и т.н.
Категорично не споделяме възприетата 
линия на разсъждения, предпоставила този 
изход на спора. Съображенията ни са следните:
1. Съгласно чл. 72, ал. 1, т. 1 от Конститу-
цията пълномощията на народен представител 
се прекратяват предсрочно при подаване на 
оставка пред Народното събрание. В конкрет-
ния случай народният представител е упражнил 
това си право, сезирайки компетентния да се 
произнесе орган в изискуемата писмена форма.
2. Прекратяването на пълномощията на 
народен представител на основание подадена 
от него оставка не настъпва автоматично. За 
да възникне конститутивният ефект, водещ до 
промяна в статуса на народния представител, 
е необходимо положителното решение на 
парламента – чл. 72, ал. 2 от Конституцията. 
3. В изпълнение на конституционните 
изисквания за приемането на решение по де-
позираното искане и съобразно предвидената 
в Правилника за организацията и дейността 
на Народното събрание (ПОДНС) процедура 
искането е внесено за разглеждане и обсъж-
дане от пленарния състав на парламента. На 
вниманието на народните представители е 
предложен за обсъждане и гласуване проект 
за решение за прекратяване пълномощията на 
народен представител. Проведени са пленарни 
дебати, в които са взели участие голям брой 
депутати от различни парламентарни групи. 
Неколкократно изказвания е направил и за-
интересованият народен представител.
Проведено е гласуване, при което не е по-
стигнато изискуемото за вземане на решение 
за удовлетворяване на искането мнозинство. 
След повторно гласуване (прегласуване) 
в подкрепа на решението са гласували 97 
депутати, против – 99, въздържали се – 19, 
поради което председателят на Народното 
събрание е обявил, че проектът за решение 
не е приет. Тези релевантни за решаването на 
настоящия конституционен спор обстоятелства 
се установяват от стенографския протокол от 
55-то заседание на Народното събрание от 
4.10.2017 г. и по тях няма спор.
Важно е да се изтъкне, че Народното съ-
брание е единственият орган, в чиято компе-
тентност е да вземе решение за предсрочно 
прекратяване на пълномощията на народен 
представител на основание подадена от същия 
оставка. Конституцията не предвижда основа-
ние, механизъм или процедура, въз основа на 
които Конституционният съд да може да го 
замести – той ще се произнесе само когато е 
сезиран със съответно искане, по надлежния 
ред. Макар последното да се декларира в мо-
тивите към взетото от мнозинството решение, 
изрично се приема, че отказът да се постанови 
решение за приемане на подадена оставка от 
народен представител „е в несъответствие 
с чл. 72 от Конституцията“. С подобно раз-
биране не можем да се съгласим, както и с 
интерпретацията на Тълкувателно решение 
№ 14/2013 г. по к.д. № 17/2013 г. В посочения 
тълкувателен акт (т. 6) Конституционният съд 
изрично е заключил, че „специално въпросът 
дали, когато упражнява свои правомощия, 
Народното събрание създава предпоставки 
за извършване от самото него на нарушения 
на Конституцията, би могъл да се обсъжда 
единствено в контекста и с оглед на юридиче-
ските характеристики на факта на превратно 
упражняване на власт и затова следва да 
бъде конкретно разглеждан в контекста на 
искане с друг предмет, а именно по чл. 149, 
ал. 1, т. 2 от Конституцията“. Освен че дава 
еднозначен положителен отговор на въпроса 
за допустимостта на исканията от вида на на-