Държавен вестник, бр. 62, 2011 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  62
Фигура 5 
Структура на разходите за НИРД по източници на 
финансиране 2000 - 2009 година - %
69.2
66.2
69.8
66.9
65.8
63.9
61.9
56.7
61.2
60.5
24.4
27.1
24.8
26.8
28.2
27.8
30.6
34.2
30.6
30.2
1.1
1.0
0.4
0.5
0.5
0.7
1.0
1.5
1.3
0.9
5.3
5.7
5.0
5.8
5.5
7.6
6.5
7.6
6.9
8.4
0%
20%
40%
60%
80%
100%
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
  Държавно управление
  Предприятия
  Други национални източници
  Чужбина
Източник: НСИ, 2009 
Следва да се подчертае, че е налице поло­
жителна тенденция по отношение размера на 
разходите за НИРД от страна на частния сектор. 
На фигура 6 е илюстрирана тенденцията на 
нарастване на публичните и частните разходи 
като процент от БВП и макар и задържане 
през последните три години на едно ниво на 
частните разходи за наука, в сравнение с пери­
ода до 2006 г. те са нараснали с над 10 %. Това 
е положителен сигнал с оглед европейските 
тенденции и необходимостта от по-ефективна 
пазарна реализация на научните резултати и 
знание.
Фигура 6 
Разходи за НИРД 
(по източници на финансиране) 
0
10
20
30
40
50
60
70
80
90
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
% публични разходи
% частни разходи 
Източник: НСИ, 2009 
Причините за неблагоприятния финансов 
профил на страната по отношение разходите 
за НИРД са многообразни. Най-общо това са:
На първо място, архаичен модел на упра­
вление, включващ неефективен мениджмънт 
на човешките ресурси, силно неблагоприятно 
възрастово разпределение и липса на визия за 
обновяване на академичния състав (започнахме 
действия в тази посока с новоприетия ЗРАСРБ, 
чрез който се дава възможност на университе­
тите да развиват собствена кадрова политика), 
липса на постоянен обмен на млади кадри 
между университетите и другите организации 
(например БАН), раздут административен щат, 
ненужно утежнени административни процедури 
и слабо използване на съвременни онлайн тех­
нологии за подпомагане на административна 
дейност.
На второ място, до този момент България 
не разполагаше със стратегическа визия и 
стабилна финансова политика по отношение 
развитието на науката. Липсата на ясно дефи­
нирани научни приоритети и на ангажимент 
за годишен ръст на публичните средства за 
наука ни поставя в позицията на силно „изо­
ставаща“ държава от средните нива за ЕС, 
с постоянен процент до 2009 г. от 0,48  % от 
БВП и намаляващ тренд за тригодишната 
бюджетна прогноза – до 0,3 % от БВП.
На трето място, неблагоприятно съотно­
шение между публични и частни инвестиции. 
За Европа и за отделните държави членки 
преобладаващата част на инвестициите в 
наука са от „недържавния сектор“. Най-висок 
дял частни инвестиции се наблюдават при 
най-развитите европейски страни, като Гер­
мания, Финландия, Швеция, Дания, Франция. 
В други страни, като Латвия, Малта, Гърция, 
Естония и т.н., преобладава финансирането на 
сектора „висше образование“. България има 
най-неблагоприятна структура на секторното 
финансиране на науката, характеризираща 
се с висока тежест на публичните разходи 
(70 %) за сметка на останалите и ниски нива 
на финансиране на изследователската дейност 
в сектора „висше образование“.
Необходими са допълнителни стимули за 
предприятията за инвестиции в научни изслед­
вания и иновации, като например признаване 
на тези разходи на 200 % за целите на корпо­
ративното подоходно облагане. Приемането 
на подобни стимули се предвижда от МИЕТ 
чрез приемането на Закон за иновациите. 
На четвърто място, неблагоприятна  струк­
тура на разходите в държавния сектор и липса 
на концентрация на ресурсите. Преобладава 
институционалната подкрепа за много на 
брой научни организации при много нисък 
дял програмно-проектно финансиране. Липс­
ва конкурентна среда и независима външна 
(международна) експертиза на научните идеи, 
разработки и резултати.
Пета характеристика е изкуственото раз­
деление на науката и висшето образование, 
налагано от модела на научно-иновативната 
система в страната до 90 г. и трудностите, 
свързани с преодоляване на виждането за 
университетите като чисто образователни 
структури. Факт е, че ако студентите не бъдат 
посветени в научната кариера и занимания в 
техните образователни програми, трудно може 
да се очаква от тях интерес към научна кариера 
впоследствие. Това има пряко отношение и 
към отлива на новото поколение млади хора 
от науката и от инженерното образование. В 
границите на тази характеристика на разделе­
ние може да се впише и относително малкият 
брой „клъстърни“ проекти, в които участват 
екипи от хора, представители на различни 
институции и организации, занимаващи се 
с НИРД.