Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 202

СТР.  202	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
– оценка на степента на изпълнение на еколо­
гичните цели и обяснение за причините за неиз­
пълнение на целите;
– списък на непредприетите мерки от предход­
ния план с обяснение за причините;
– списък на допълнителните мерки по чл. 156о ЗВ.
Посочваме тези текстове като илюстрация на 
особен самоконтролен механизъм, който е заложен 
в конструкцията на ПУРБ и свързан с механизми­
те и задължението на всяка страна – членка в ЕС, 
за периодично докладване в Европейската коми­
сия на прогреса в изпълнението на европейските 
директиви в областта на водите и ПУРБ, очевид­
но има за цел да гарантира ефективния резултат 
от прилагането на този комплексен механизъм на 
управление на водите. Механизмът е така уреден, 
че всички случаи на закъснение или неизпълнение 
на поставените цели относно състоянието на води­
те и водните тела се включват в ПУРБ и неговия 
график за приложение, докато не бъдат постигнати 
или докато съответните мерки от програмите не 
бъдат изпълнени.  
От гледна точка на механизмите на управле­
ние най-съществена част от ПУРБ представляват 
програмите от мерки за постигане на целите по 
опазването на водите и околната среда и степента 
на задължителност на тези програми за всички су­
бекти във водния сектор и тяхната отговорност за 
изпълнението им. Тъй като този въпрос не е решен 
до момента нито в Закона за водите, нито в друг 
акт от такава степен, нито в самите ПУРБ, то този 
въпрос е отнесен към съответния раздел на анали­
за, където се разглеждат проблемите на правната 
рамка на водния сектор.
Системите и механизмите на управление на про­
цесите във водния сектор трудно биха били възмож­
ни без системите за Мониторинг на състоянието на 
водите и водните тела и правилата и задълженията 
за изграждане и поддържане на Националната сис­
тема за мониторинг на водите, които са предвидени 
в Закона за водите и Наредба № 5 за мониторинга 
на водите. Данните от системите на мониторинг на 
водите следва да дават необходимото основание за 
почти всички управленски решения и прилагането 
на механизмите на управление във всяко направ­
ление на дейност във водния сектор, но процесът 
и механизмите на мониторинга не могат да бъдат 
причислени към механизмите на управление – те 
по-скоро ги предпоставят и обслужват.  Доколко­
то обаче правната рамка предвижда задължения и 
насоки за конкретно поведение на държавни орга­
ни, институции, водни оператори и водоползватели, 
свързани с мониторинга на водите и водните тела и 
обекти, това също в известна степен представлява 
механизъм за управление в сферата на водите. 
В отраслово отношение управлението на дей­
ностите и водностопанските и/или хидротехнически 
системи и съоръжения, свързани с използването на 
водите и водните обекти, е съобразено до голяма 
степен с уредените от ЗВ и посочени по-горе основ­
ни механизми на управление, така че няма норма­
тивни или други основания в анализа да се разглеж­
дат допълнително някакви специфични отраслови 
механизми на управление.
5.6.2.2. Публично финансиране, икономика и регула­
ция на водния сектор
Публично финансиране. Финансовата организа­
ция на водния сектор намира своята правна опора 
в глава единадесета „Финансова организация и ико­
номическо регулиране“ на ЗВ, където е възпроизве­
ден принципът на възстановяване на разходите за 
услуги във водния сектор по Член 9 от Рамковата 
директива 2000/60 на ЕС, установяваща рамката за 
действията на Общността в областта на политиката 
за водите.
Други принципи, на които почива финансиране­
то на отрасъла, са: заплащане от замърсителите на 
всички мерки за предотвратяване, ограничаване и 
намаляване замърсяването на водите, възстановя­
ване на причинените вреди, ограничаване вредното 
въздействие на водите и възмездност на водните ус­
луги. Финансирането е преди всичко публично и се 
осъществява на различни нива по следните начини:
– средства от държавния бюджет – държавният 
бюджет финансира проекти, мероприятия и дей­
ности в областта на околната среда и водите чрез 
целеви субсидии за капиталови разходи; по предло­
жение на министъра на околната среда и водите, 
съгласувано с министъра на финансите, ежегодно 
със Закона за държавния бюджет се определят сред­
ства от републиканския бюджет за изпълнение на 
приоритетни проекти и дейности, включени в наци­
оналните екологични стратегии и програми;
– средства от местни бюджети – чрез финанси­
ране на проекти, обекти и дейности с местно значе­
ние със средства от съответните общински бюджети 
или с общински извънбюджетни средства; общини­
те правят предложенията към министъра на окол­
ната среда и водите за финансиране на конкретни 
инициативи и мероприятия;
– целеви субсидии – отпускат се от държавата 
и/или от общините в зависимост от значимостта на 
съответния проект и/или мероприятие;
– финансиране по линия на Европейския 
съюз – по оперативна програма „Околна среда 
2007 – 2013 г.“ в областта на опазването и подобря­
ване състоянието на водите; по „Програма за раз­
витие на селските райони 2007 – 2013 г.“  в областта 
на управлението на водния баланс и разширяване 
капацитета или потреблението на вода на напои­
телната мрежа в селското стопанство; по програми 
на „Европейския фонд за рибарство 2007 – 2013 г.“ 
в областта на морския риболов и риболова във 
вътрешни водоеми, аквакултури (отглеждането на 
риба, черупкови организми и водна растителност);
– законови разпоредби, вменяващи задължения 
за разходи по води/водни тела/хидросъоръжения­
та – финансиране на проекти, обекти и мероприя­
тия в обхвата на действие на Закона за водите със 
средства от държавния бюджет се извършва чрез 
предоставянето на целеви субсидии, а на онези с 
местно значение – със средства от общинските бю­
джети или с общински извънбюджетни средства 
(чл. 198 ЗВ); имуществена отговорност за причи­
нени екологични щети върху води и водните тела, 
които причиняват значително отрицателно въз­
действие върху състоянието на повърхностните и 
подземните води по Закона за отговорността за пре­
дотвратяване и отстраняване на екологични щети 
(ЗОПОЕЩ);
– Предприятие за управление на дейности по 
опазване на околната среда (ПУДООС) – без­
възмездни помощи за общини за изграждане на 
пречиствателни станции за отпадъчна вода и ка­
нализационни мрежи; управление на отпадъци; из­
граждане на съоръжения за регулиране на оттока 
на реките и създаване на водни площи с местно 
значение; изграждане на съоръжения за защита 
руслата и бреговете на деретата от ерозия.