Държавен вестник, бр. 51, 2013 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  51
Член 6 – Управление на обезпечено  
или иззето имущество
Всяка страна приема онези законодателни 
или други мерки, които са необходими за 
гарантиране на правилното управление на 
обезпеченото или иззетото имущество в съот-
ветствие с членове 4 и 5 от тази Конвенция.
Член 7 – Правомощия и техники  
за разследване
1. Всяка страна приема необходимите зако-
нодателни или други мерки, оправомощаващи 
съдилищата є или други компетентни органи 
да разпореждат предоставянето или изземва-
нето на банкови, финансови или търговски 
документи с цел изпълнение на посочените 
в членове 3, 4 и 5 действия. Страна не може 
да се позовава на банковата тайна за откло-
няване на изпълнението на действия съгласно 
този член.
2. Без да се нарушава параграф 1, всяка 
страна приема онези законодателни и други 
мерки, които са необходими, за да є предос-
тавят възможността да:
a) определи дали едно физическо или юри-
дическо лице е титуляр или бенефициент на 
една или повече сметки, от какъвто и да е 
вид, в която и да е банка на нейна терито-
рия и ако това е така, да се сдобие с всички 
подробности по установените сметки;
б) се сдобие с подробностите по посочени 
банкови сметки и банкови операции, които 
са извършени за определен период, през 
една или повече конкретни банкови сметки, 
включително подробностите относно всяка 
сметка, към която е извършен или от която 
е получен преводът;
в) наблюдава в определен период банковите 
операции, които се осъществяват през една 
или повече посочени сметки; и
г) гарантира, че банките не разкриват на 
клиента или на трети лица, че е била поискана 
информация или че същата е предоставена в 
съответствие с букви „a“, „б“ или „в“, или че 
се извършва разследване.
Страните обмислят възможността за раз-
ширяване на приложението на тази разпоредба 
по отношение на сметки, държани в небанкови 
финансови институции.
3. Всяка страна обмисля възможността за 
приемане на необходимите законодателни и 
други мерки, позволяващи използването на 
специални техники на разследване за улесня-
ване на идентифицирането и проследяването 
на облаги и събирането на доказателства 
в тази връзка, като например наблюдение, 
прихващане на телекомуникации, достъп до 
компютърни системи и разпореждания за 
представяне на специфични документи.
Член 8 – Средства за правна защита
Всяка страна приема необходимите зако-
нодателни и други мерки, за да гарантира, че 
заинтересованите страни, които са засегнати от 
мерките по членове 3, 4 и 5 и от други такива 
разпоредби от този раздел, доколкото послед-
ните са приложими, разполагат с ефективни 
средства за правна защита на техните права.
Член 9 – Престъпления по изпиране
1. Всяка страна приема необходимите за-
конодателни и други мерки за определянето 
съгласно вътрешното є право като престъпле-
ния, когато са извършени умишлено: 
a) преобразуването или прехвърлянето на 
имущество, знаейки, че това имущество е 
облага, за целите на укриване и прикриване 
на незаконния произход на имуществото 
или за подпомагане на всяко лице, което е 
замесено в извършването на първоначалното 
престъпление, с цел избягване на правните 
последствия от неговите действия; 
б) укриването или прикриването на вида, 
източника, местоположението, разположение-
то, движението, правата по отношение на или 
собствеността върху имущество, знаейки, че 
това имущество е облага, 
а също така при спазване на конститу-
ционните принципи и основните норми на 
нейната правна система; 
в) придобиването, притежаването или из-
ползването на имущество със знанието към 
момента на получаването, че това имущество 
е облага; 
г) участието, сдружаването или конспира-
цията за извършване, опитът за извършване 
и подпомагането, подбудителството, улесня-
ването и даването на съвети по извършване-
то на някое от престъпленията, установени 
съгласно този член. 
2. За прилагането или спазването на па-
раграф 1 на този член: 
a) няма значение дали първоначалното 
престъпление попада под наказателната юрис-
дикция на страната; 
б) може да е предвидено, че посочените в 
този параграф престъпления не се прилагат 
за лицата, извършили първоначалното прес-
тъпление; 
в) необходимото знание, намерение или 
цел като елементи на някое от посочените в 
този параграф престъпления могат да бъдат 
изведени от обектив
ни, фактически обстоятелства. 
3. Всяка страна може да приема необхо-
димите законодателни и други мерки, за да 
определи като престъпления съгласно вътреш-
ното є право всички или някои от деянията 
по смисъла на параграф 1 от този член в 
един от или и в двата от следните случаи, 
когато деецът: 
а) е подозирал, че имуществото е облага;
б) би трябвало да предполага, че имущес­
твото е облага.
4. При условие че параграф 1 от този член 
се прилага към категориите на първоначалните 
престъпления, посочени в приложението към