Държавен вестник, бр. 61, 2011 г., стр. 88

СТР.  88	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  61
КОМИСИЯ 
ЗА ФИНАНСОВ НАДЗОР
НАРЕДБА № 43 
от 27 юли 2011 г. 
за изискванията към възнагражденията в 
застрахователите, в презастрахователите и 
в здравноосигурителните дружества
Чл. 1. (1) С наредбата се определят прин­
ципите и изискванията към политиката и 
практиката за определяне и изплащане на 
възнагражденията в застрахователите и в преза­
страхователите, включително от трети държави, 
получили лиценз за извършване на дейност по 
реда на Кодекса за застраховането.
(2) Наредбата се прилага и спрямо здравно-
осигурителните дружества, получили лицензия 
за извършване на дейност по Закона за здрав­
ното осигуряване. 
Чл. 2. (1) Лицата по чл. 1 приемат и прила­
гат политика, която обхваща всички форми на 
възнаграждения, като заплати и други финан­
сови и/или материални стимули, включително 
облаги, свързани с доброволно пенсионно и/
или здравно осигуряване, за следните катего­
рии персонал:
1. служителите на ръководни длъжности;
2. служителите, чиято дейност е свързана с 
поемане на рискове;
3. отговорния актюер, актюерите и служи­
телите, изпълняващи контролни функции; и
4. всички други служители, чиито възнаграж­
дения са съизмерими с възнагражденията на 
служители по т. 1 и 2 и чиито дейности оказват 
значително влияние върху рисковия профил на 
лице по чл. 1.
(2) Политиката за възнагражденията се 
разработва от управителните и надзорните 
органи в сътрудничество с експерти в област-
та на човешките ресурси, които притежават 
необходимата квалификация и функционална 
независимост с цел гарантиране на обективна 
преценка за целесъобразността на политиката за 
възнаграждения, включително на последиците 
за риска и управлението на риска.
Чл. 3. (1) Надзорният съвет или съветът 
на директорите, съответно контролният съ­
вет, на лицето по чл. 1 приема и отговаря за 
прилагането и периодичното преглеждане на 
политиката за възнагражденията.
(2) Прилагането на политиката и процедурите 
за възнагражденията е обект на периодичен и 
независим вътрешен преглед най-малко веднъж 
годишно от или с участието на специализира­
ната служба за вътрешен контрол.
(3) Процедурите за определяне на възнаграж­
дението трябва да са ясни и документирани, 
както и да са достъпни за съответните лица 
по чл. 2, ал. 1, за които се отнасят. 
Чл. 4. (1) Всяко лице по чл. 1, чиито ценни 
книжа са допуснати до търговия на регулиран 
пазар, създава комитет за възнагражденията.
(2) Комитетът за възнагражденията се съста­
вя по начин, който да осигурява възможност за 
вземане на компетентни и независими решения 
по отношение на политиките и практиките за 
възнагражденията, както и по създадените чрез 
тях стимули за управление на риска, капитала 
и платежоспособността.
(3) Председател и членове на комитета за 
възнагражденията могат да бъдат само членове 
на надзорния съвет, контролния съвет или лица, 
които не са изпълнителни членове на съвета 
на директорите.
(4) Комитетът за възнагражденията изгот­
вя и предлага решения за възнагражденията, 
като отчита влиянието върху риска и негово­
то управление в съответното лице по чл. 1, 
дългосрочните интереси на акционерите, 
член-кооператорите, инвеститорите и другите 
заинтересовани лица.
(5) Надзорният съвет, съветът на директо­
рите, съответно контролният съвет, на лицето 
по чл. 1 обсъжда и приема решенията по ал. 4.
Чл. 5. (1) Политиката за възнагражденията:
1. насърчава благоразумното и ефективното 
управление на риска и не предполага поемането 
на рискове, надвишаващи приемливото ниво;
2. е съобразена с програмите за дейността, 
целите, ценностите и дългосрочните интереси;
3. предвижда мерки за избягване конфликт 
на интереси; 
4. е съобразена с принципите и добрите 
практики за защита интересите на потребите­
лите на застрахователни услуги и потребителите 
на услуги по доброволно здравно осигуряване.
(2) Политиката за възнагражденията се 
актуализира съобразно промените на пазара и 
на финансовото състояние на лицето по чл. 1.
Чл. 6. (1) В политиката за възнагражденията 
се определя подходящ баланс между постоян­
ните и променливите възнаграждения в зависи­
мост от категориите персонал. Политиката за 
възнагражденията определя максимална горна 
граница на променливото възнаграждение за 
всяка категория персонал. 
(2) Постоянното възнаграждение заема дос­
татъчно висок дял от общото възнаграждение, 
което да позволява прилагането на гъвкава 
политика за променливото възнаграждение, 
включително възможност за неизплащането 
му, когато критериите и показателите не се 
покриват, както и когато е налице значително 
влошаване на финансовото състояние, особено 
в случаите, когато в резултат на това може да 
се очаква прекратяване на дейността.
(3) Когато в рамките на една година на лице 
по чл. 2, ал. 1 се изплаща променливо възнаг-
раждение в размер повече от една трета от 
брутното годишно възнаграждение, значителна