Държавен вестник, бр. 23, 2015 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  23
идентифициране на абоната или потребителя 
и идентификатор на получателя, за когото е 
предназначено съобщението.
(3) Данните по чл. 250а, ал. 1, т. 3 са:
1. при обществена телефонна услуга – дата 
и час на началото и края на връзката; 
2. за интернет достъп, електронна поща по 
интернет и интернет телефония – дата и час 
на влизане и излизане във/от услугата интернет 
достъп, основаващи се на определена часова 
зона, заедно с IP адреса, динамичен или стати­
чен, определен за връзката от доставчика на 
услугата интернет достъп, и идентификатора 
на абоната или потребителя, дата и час на 
влизане и излизане във/от услугата електронна 
поща по интернет или интернет телефония, 
основаващи се на определена часова зона.
(4) Данните по чл. 250а, ал. 1, т. 4 са:
1. видът на използваната обществена те­
лефонна услуга;
2. използваната интернет услуга при елек­
тронна поща по интернет или интернет те­
лефония.
(5) Данните по чл. 250а, ал. 1, т. 5 са при:
1. фиксирана телефонна услуга – за викащия 
и викания телефонен номер;
2. обществена телефонна услуга, предоста­
вяна чрез мобилна наземна мрежа – за викащ 
и викан телефонен номер; международен иден­
тификатор на викащия мобилен абонат (IMSI); 
международен идентификатор на викания моби­
лен абонат (IMSI); международен идентифика­
тор на викащото мобилно крайно електронно 
съобщително устройство (IMEI); международен 
идентификатор на виканото мобилно крайно 
електронно съобщително устройство (IMEI); в 
случай на предплатени услуги – дата и час на 
началното активиране на услугата и етикет 
за местоположение – идентификатор на клет­
ката, от което е активирана услугата и за 
идентифициране на абоната или потребителя;
3. интернет достъп, електронна поща по 
интернет и интернет телефония – викащият 
телефонен номер за комутируем достъп, цифрова 
абонатна линия (DSL) или друга крайна точка 
на инициатора на връзката.
(6) Данни по чл. 250а, ал. 1, т. 6 са админи­
стративни адреси на клетки на мобилна наземна 
електронна съобщителна мрежа, от които е 
генерирано или в които е терминирано повикване.
Конституционният съд взе предвид, че 
с искането се оспорва закон, с който се 
нарушават основни лични права на граж­
даните, най-общо формулирани като право 
на неприкосновеност на личния живот и на 
свободата и тайната на кореспонденцията и 
на другите съобщения – чл. 32, ал. 1 и чл. 34, 
ал. 1 от Конституцията, които същевременно 
са обект на защита и от редица междуна­
родноправни актове, по които България е 
страна – Всеобщата декларация за правата 
на човека – чл. 12, Международния пакт за 
граждански и политически права – чл. 5 и 17, 
Хартата на основните права на Европейския 
съюз – чл. 7, 8 и 52, § 1, и Конвенцията за 
защита на правата на човека и основните сво­
боди (КЗПЧОС) – чл. 8. С оглед идентичния 
характер и съдържание на тези права в тях­
ната регламентация на конституционно ниво 
и в текстовете на посочените международни 
актове, последните два от които представля­
ващи и част от европейското законодателство, 
Съдът счита, че осъществявайки нормения 
контрол за конституционност по отношение 
на оспорената уредба на ЗЕС, ще следва да 
обсъжда и тези международноправни норми в 
светлината на прогласените от тях принципи 
и стандарти, наред с практиката по тяхното 
прилагане на Европейския съд по правата на 
човека (ЕСПЧ). Този подход не е прецедент 
в практиката на Конституционния съд, до­
колкото е бил възприет и с други предходни 
негови решения (вж. Решение № 7 от 1996 г. 
по к.д. № 1 от 1996 г., Решение № 1 от 1998 г. 
по к.д. № 17 от 1997 г., Решение № 2 от 1998 г. 
по к.д. № 15 от 1997 г., Решение № 4 от 2006 г. 
по к.д. № 11 от 2005 г., Решение № 3 от 2011 г. 
по к.д. № 19 от 2010 г., Решение № 1 от 2014 г. 
по к.д. № 22 от 2013 г., Решение № 3 от 2004 г. 
по к.д. № 3 от 2004 г., раздел V, т. 7).
Релевантните обстоятелства, които следва 
да бъдат взети предвид и са от съществено 
значение за формиране на изводите по съще­
ство по настоящото дело, са следните: 
Оспорените от вносителя разпоредби на 
чл. 250а – 250е, чл. 251 и 251а ЗЕС са приети 
със ЗИДЗЕС с ДВ, бр. 17 от 2010 г. и са в сила 
от 10.05.2010 г. С този закон е транспонира­
на Директива 2006/24/ЕО на Европейския 
парламент и на Съвета от 15.03.2006 г. за за­
пазване на данни, създадени или обработени 
във връзка с предоставянето на обществено 
достъпни електронни съобщителни услуги 
или на обществени съобщителни мрежи, и за 
изменение на Директива 2002/58/ЕО. 
С решение от 8.04.2014 г., постановено по 
съединени дела С-293/12 и С-594/12, с пред­
мет преюдициални запитвания на основание 
чл. 267 ДФЕС Съдът на Европейския съюз 
(СЕС), голям (разширен) състав, е обявил 
Директива 2006/24/ЕО на Европейския парла­
мент и на Съвета от 15.03.2006 г. за невалидна. 
От прегледа на нормотворчеството в об­
ластта на запазването и съхраняването на 
данните от трафика, защитата на основни 
права на гражданите в национален и европей­
ски мащаб, включително с оглед постигнатия 
резултат от проведените съдебни процедури 
на контрол, се налагат няколко извода, които 
Съдът постави в основата на по-нататъшните 
си разсъждения по съществото на настоящия 
конституционен спор: