Държавен вестник, бр. 58, 2022 г., стр. 39

БРОЙ  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
а на други, които се обучават заедно с тях, 
ще бъде признато само защото при започва­
не на обучението са навършили 18 години. 
Показателна е разпоредбата на чл. 3 от Указ 
№ 151 от 5.02.1971 г., според която за школни­
ци се приемат младежи, които са завършили 
X клас на единното средно политехническо 
училище и не са по-възрастни от 18 години, 
както и тази на чл. 1, ал. 3 от Указ № 117 от 
31.07.1971 г. за откриване на сержантски стар­
шински средни военни училища, според която 
за ученици се приемат младежи, завършили 
осми клас, не по-възрастни от 16 навършени 
години, и младежи със средно образование, 
не по-възрастни от 21 навършени години. С 
въведеното по този начин ограничение, както 
основателно възразяват жалбоподателите, се 
нарушава принципът за равнопоставеност на 
осигурените лица, предвиден в чл. 3, ал. 3 от 
Кодекса за социално осигуряване, както и 
забраната за дискриминация по чл. 4, ал. 1 
от Закона за защита от дискриминация.
Разпоредбите на чл. 44, ал. 1 и 2 от На­
редбата за пенсиите и осигурителния стаж 
в частта, в която се съдържа изискване за 
навършването на пълнолетие на обучаващите 
се курсанти и школници като предпостав­
ка за признаването на осигурителен стаж, 
противоречат и на чл. 9, ал. 7 от Кодекса за 
социално осигуряване. Нормата на чл. 9, ал. 7 
от Кодекса за социално осигуряване, според 
която за осигурителен стаж при пенсиониране 
се зачита периодът на наборна или мирнов­
ременна алтернативна служба, ясно изразява 
целта на законодателя да признае безуслов­
но за осигурителен стаж при пенсиониране 
периода на наборната военна служба като 
особен вид държавна служба, в това число 
и времето на обучение във висши и средни 
училища към Министерството на отбраната и 
Министерството на вътрешните работи, след 
като то е приравнено на отслужена наборна 
служба с норми от по-висок ранг от този на 
оспорените. Лицата, завършили тези учили­
ща, са задължени да служат в армията или 
в органите на Министерството на вътрешни­
те работи не по-малко от 10 години, което 
съставлява основание за приравняването на 
тяхното обучение на наборна военна служба.
Не може да се сподели доводът на жалбо­
подателите, че разпоредбите на чл. 44, ал. 1 и 
2 от Наредбата за пенсиите и осигурителния 
стаж са нищожни, тъй като имат обратно 
действие и преуреждат вече сложили се общест­
вени отношения. Издателят на нормативния 
акт не е допуснал нарушение на чл. 14, ал. 2 
от Закона за нормативните актове, тъй като 
разпоредбата на чл. 44, ал. 1 от Наредбата 
за пенсиите и осигурителния стаж не зася­
га вече придобити осигурителни права. Тя 
почти изцяло възпроизвежда съдържанието 
на действащата преди разпоредба на чл. 81 
от Правилника за прилагане на Закона за 
пенсиите (утвърден с Постановление № 3 на 
Министерския съвет от 15 януари 1958 г.; отм. 
с § 1, т. 1 от заключителните разпоредби на 
Постановление № 30 на Министерския съвет 
от 10 март 2000 г. за приемане на Наредба за 
пенсиите и Наредба за обществено осигуряване 
на самоосигуряващите се лица и българските 
граждани на работа в чужбина – ДВ, бр. 21 
от 17 март 2000 г., в сила от 1 януари 2000 г.), 
според която за трудов стаж от III категория 
се зачита изслужената наборна военна служ­
ба или приравнената към нея на курсанти и 
школници след навършване на пълнолетие до 
размера на наборната служба за съответния 
род войски съгласно действащото законода­
телство. Що се отнася до разпоредбата на 
чл. 44, ал. 2 (нова), тя съответства по смисъл 
на приетото с ал. 1.
Съгласно чл. 15, ал. 1 от Закона за норма­
тивните актове нормативният акт трябва да 
съответства на Конституцията и на другите 
нормативни актове от по-висока степен. С 
оглед констатираните противоречия със закона 
следва да се постанови отмяната на чл. 44, 
ал. 1 от Наредбата за пенсиите и осигурител­
ния стаж в частта относно думите: „... след 
навършване на пълнолетие...“ и на чл. 44, ал. 2 
от наредбата в частта относно думите „..., а 
за ненавършилите пълнолетие – към датата 
на навършване на пълнолетието“.
С оглед изхода на делото в полза на жал­
боподателите следва да се присъдят разноски 
за адвокатско възнаграждение в размер на 
1000 лв. на всеки от тях.
По изложените съображения и на основание 
чл. 193, ал. 1 АПК Върховният администра­
тивен съд
Р Е Ш И :
Отменя чл. 44, ал. 1 от Наредбата за пенсии-
те и осигурителния стаж (обн., ДВ, бр. 21 от 
17 март 2000 г.; изм., бр. 43, 61 и 81 от 2000 г., 
бр. 36 от 2001 г., бр. 19 от 2002 г.; попр., бр. 21 
от 2002 г.; доп., бр. 74 от 2002 г.; изм., бр. 76 
и 119 от 2002 г., бр. 19 от 2003 г., бр. 25 от 
2004 г.; доп., бр. 68 от 2004 г.; изм., бр. 24 
от 2005 г., бр. 48 от 2006 г., бр. 15 от 2007 г., 
бр. 17 от 2008 г., бр. 1, 16, 79, 84 и 87 от 2009 г., 
бр. 2 от 2010 г., бр. 13 от 2011 г.; изм. и доп., 
бр. 16 и 80 от 2012 г., бр. 33 от 2013 г.; изм., 
бр. 62 от 2013 г.; изм. и доп., бр. 23 от 2014 г., 
бр. 19 от 2015 г.; изм., бр. 40 от 2015 г.; изм. 
и доп., бр. 17 и 54 от 2016 г., бр. 29 от 2017 г.; 
доп., бр. 41 от 2017 г.; изм. и доп., бр. 21, 49 
и 107 от 2018 г., бр. 40 от 2019 г.; доп., бр. 62 
от 2019 г.) в частта относно думите: „... след 
навършване на пълнолетие...“.
Отменя чл. 44, ал. 2 от Наредбата за 
пенсиите и осигурителния стаж в частта 
относно думите „..., а за ненавършилите 
пълнолетие – към датата на навършване на 
пълнолетието“.