Държавен вестник, бр. 6, 2003 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  6
ва чрез намиращо се там място на стопанска дей-
ност или осъществява в тази друга държава неза-
висими професионални или лични услуги чрез
постоянна база, разположена там, и правото или
собствеността, по отношение на които се получа-
ват доходите, са действително свързани с такова
място на стопанска дейност или определена база.
В такъв случай ще се прилагат разпоредбите на
чл. 7 или 14 съобразно случая.
3. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2
елементи от дохода на местно лице на едната
договаряща държава, които не са обхванати от
предходните членове на спогодбата и възник-
ващи в другата договаряща държава, могат също
да се облагат с данъци в другата договаряща
държава, ако такива елементи на дохода не се
облагат с данък в първата посочена държава.
Г л а в а  I V
ОБЛАГАНЕ НА ИМУЩЕСТВОТО
Член 23
Имущество
1. Имущество, състоящо се от недвижимо
имущество, както е определено в чл. 6, прите-
жавано от местно лице на едната договаряща
държава и намиращо се в другата договаряща
държава, може да се облага с данък в тази
друга държава.
2. Имуществото, състоящо се от движимо
имущество, образуващо част от актива на мяс-
то на стопанска дейност, което предприятие на
едната договаряща държава притежава в друга-
та договаряща държава, или движимо имущест-
во, принадлежащо към определена база, която
местно лице на едната договаряща държава има
в другата договаряща държава с цел извършва-
не на независими професионални или лични
услуги, може да се облага с данък в тази друга
държава.
3. Имущество, състоящо се от кораби, са-
молети, железопътни или шосейни транспорт-
ни средства, експлоатирани в международния
транспорт от местно лице на едната догова-
ряща държава, както и други движими вещи,
необходими за експлоатацията на посочени-
те транспортни средства, се облагат с данък
само в тази държава.
4. Всички други елементи от имуществото
на местно лице на едната договаряща държава
се облагат с данък само в тази държава.
Г л а в а  V
МЕТОДИ ЗА ПРЕДОТВРАТЯВАНЕ НА
ДВОЙНОТО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ
Член 24
Избягване на двойното данъчно облагане
1. Когато местно лице на едната договаряща
държава получава доход или притежава иму-
щество, което според разпоредбите на тази спо-
годба могат да бъдат обложени с данък в друга-
та договаряща държава, първата посочена дър-
жава ще допусне:
а) като приспадане от дължимия данък върху
доходите на това местно лице сума, равна на
данъка върху дохода, платен в другата държава;
б) като приспадане от дължимия данък вър-
ху имуществото на такова местно лице сума,
равна на данъка върху имуществото, платен в
другата държава.
Това приспадане обаче и в двата случая няма
да надвишава тази част от данъка върху дохо-
да или данъка върху имуществото, който е из-
числен преди да е извършено приспадането и
който се отнася до дохода или имуществото,
които могат да бъдат обложени с данък в тази
друга държава.
2. Когато в съответствие с която и да е раз-
поредба на спогодбата полученият доход или
притежаваното имущество от местно лице на
едната договаряща държава са освободени от
облагане с данък в тази държава, същата дър-
жава независимо от това при изчисляване раз-
мера на данъка върху останалия доход или иму-
щество на това местно лице може да вземе пред-
вид и освободения доход или имущество.
Г л а в а  V I
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Равенство в третирането
1. Националните лица на едната договаряща
държава не подлежат в другата договаряща дър-
жава на каквото и да е облагане или свързаните
с него задължения, които са различни или по-
обременителни от данъчното облагане и свър-
заните с него задължения на които са или могат
да бъдат подложени националните лица на тази
друга държава при същите обстоятелства.
2. Лица без гражданство, които са местни
лица на договарящите държави, няма да бъдат
подлагани в която и да е от договарящите дър-
жави на каквото и да е облагане с данъци или
свързаните с него задължения, на които са или
могат да бъдат подложени гражданите на тази
държава при същите обстоятелства.
3. Данъчното облагане на място на стопан-
ска дейност, което предприятие на едната дого-
варяща държава има в другата договаряща дър-
жава, не може да бъде по-неблагоприятно в тази
друга договаряща държава, отколкото данъч-
ното облагане на предприятия на тази друга
държава, които извършват същата дейност. Тази
разпоредба обаче няма да се счита за задължа-
ваща едната договаряща държава да предоста-
вя на местни лица на другата договаряща дър-
жава каквито и да са лични намаления, облек-
чения или приспадания за целите на данъчното
облагане с оглед гражданското им състояние
или семейните им задължения, каквито тя пре-
доставя на собствените си местни лица.