Държавен вестник, бр. 67, 2023 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  67
като базисно правило за конституирането и 
функционирането на органи на публичната 
власт (Решение на Конституционния съд 
№ 13 от 2010 г. по к.д. № 12 от 2010 г.), като 
се определя допълнителен половингодишен 
срок за изпълнение на конституционното 
задължение за своевременен избор на нов 
състав на Висшия съдебен съвет. Наред с 
това – практически във всеки един от общо 
трите параграфа, които го съставляват, зако­
нът съдържа неясноти, излишни разпоредби и 
вътрешни противоречия, създаващи риск за 
нееднозначни тълкувания и правна несигур­
ност, което нарушава принципа за правовата 
държава, заложен в чл. 4 от Конституцията 
на Република България.
На 5 юли 2023 г. Европейската комисия 
публикува годишния си доклад относно вър­
ховенството на закона. В частта, посветена на 
България, е отбелязано: „Народното събрание 
прие закон, като част от ангажиментите в 
областта на върховенството на закона съгласно 
плана за възстановяване и устойчивост, с който 
се създава механизъм за ефективна отчетност и 
наказателна отговорност на главния прокурор и 
неговите заместници… Този закон е в отговор на 
дългогодишните опасения, изразени в предишни 
доклади относно върховенството на закона и 
отговаря на последния специален ангажимент, 
поет от България в рамките на Механизма за 
проверка и сътрудничество.“ Става дума за 
Закона за изменение и допълнение на Нака­
зателно-процесуалния кодекс (ЗИД на НПК), 
въз основа на който на 7 юли 2023 г., чрез 
специално изграден модул в Единната инфор­
мационна система на съдилищата (ЕИСС) и в 
присъствието на представители на медии, на 
случаен принцип е определен съдия, който да 
бъде назначен като прокурор във Върховната 
касационна прокуратура (ВКП), за да проведе 
разследване по първата преписка, образувана 
по новия ред. В същия ден от група народни 
представители са внесени и оспорените допъл­
нения в Закона за съдебната власт, които ще 
създадат затруднения и неоправдано забавяне 
в правоприлагането. Преразглеждането на този 
закон в съответствие с чл. 101, ал. 1 от Кон­
ституцията е възможност за народните пред­
ставители да не допуснат възпрепятстването 
за дълъг период от време на новосъздадения 
механизъм за разследване на главния прокурор 
и на неговите заместници с всички негативни 
последствия във вътрешен и международен 
план, които биха произтекли от това. 
1. Създаване на нова система за разпреде­
ление и случаен подбор за определяне 
на съдия, който да бъде назначен за 
прокурор по разследване на главния 
прокурор и неговите заместници 
Съгласно ЗИД на НПК (ДВ, бр. 48 от 
2023 г.) действащата система за случайно раз­
пределение в съдилищата стана приложима 
и при определянето на случаен принцип на 
съдия, който да бъде назначен за прокурор 
във Върховната касационна прокуратура и 
който да изпълнява функциите на прокурор 
за разследване на престъпления, извършени 
от главния прокурор или от негов заместник. 
От съдържанието на § 1 и § 3, т. 1, буква „б“ 
от приетия на 21 юли 2023 г. ЗД на ЗСВ става 
ясно, че законодателят въвежда две отделни 
системи за случайно разпределение – едната 
по чл. 9 ЗСВ, която и в момента се прилага 
за разпределението на делата и преписките 
в органите на съдебната власт на принципа 
на случайния подбор, и другата – по чл. 112, 
ал. 6 ЗСВ – за разпределението на преписките 
в случаите по чл. 411а НПК, т.е. при разслед­
ване на престъпления, извършени от главния 
прокурор или от негов заместник. 
Необходимостта от това нововъведение 
не е писмено мотивирана от вносителите на 
законопроекта. 
Изключването на Единната информационна 
система на съдилищата от прилагането на 
механизма е изключително обезпокоително. 
Чрез тази система всекидневно се разпределят 
всички дела и преписки в органите на съдеб­
ната власт. Нейното правилно и сигурно функ­
циониране е гарант за правото на българските 
граждани на справедлив процес, част от което 
е правото им на независим и безпристрастен 
съд (чл. 6, пар. 1 от Конвенцията за защита 
на правата на човека и основните свободи, 
както и практиката на ЕСПЧ в тази връзка, 
напр. Findlay v. the United Kingdom, (25 фев­
руари 1997) 24 EHRR 221 § 73; Incal v. Turkey, 
(9 юни 1998) 28 EHRR 449 § 65; McGonnell v. 
the United Kingdom, жалба no. 28488/95, (2000) 
30 EHRR 289). 
Въвеждането с § 3, т. 2, буква „б“ на из­
рично изискване за новата система да не 
позволява на „лица с достъп до системата 
да влияят на случайния подбор“ води към 
извода, че според вносителите това условие 
не важи по отношение на общата система 
(ЕИСС). Подобно разбиране е несъвместимо 
със Закона за съдебната власт, чл. 9 от който 
постановява, че разпределението на делата и 
преписките в органите на съдебната власт се 
извършва на принципа на случайния подбор, 
а в действащия чл. 360б се уточнява, че слу­
чайността на разпределението трябва да може 
да бъде публично доказана с криптографски 
средства, определени с наредба на министъра 
на правосъдието, съгласувано с министъра на 
електронното управление. 
Поставяйки под съмнение прилагането на 
принципа на случаен подбор по отношение на 
всички дела в общите съдилища, оспорената 
разпоредба на ЗД на ЗСВ уронва общественото 
доверие в почтеността и безпристрастността 
на правосъдието. Още повече че с регла­
ментирането на нова, специална система за 
разпределение на дела, различна от общата, 
е налице неравно третиране на сходен случай 
от законодателя, което води до нарушение на 
равенството, заложено в чл. 6 от Конститу­
цията на Република България.