Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 136

С Т Р .  136
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  89
ратурата на изхода на ТТ и от разликата в наляга-
нето между ЕР и DT, действителната степен на
разреждане е малко по-ниска при малко натовар-
ване, отколкото при голямо натоварване.
—регулатор на дебита FC2 (фиг. 6, 7, 11 и 12;
незадължителен)
За регулиране на дебита на нагнетателния вен-
тилатор РВ или на всмукващия вентилатор SB може
да се използва регулатор на дебита. Той може да се
управлява от сигнала за дебита на отработените
газове или на горивото, или от диференциалния
сигнал за СО2 или NОх.
FC2 регулира директно въздушния поток, ако
се ползва подаване на сгъстен въздух (фиг. 11).
—Дебитомер FM1 (фиг. 6, 7, 11 и 12)
Газомер или уред за измерване на дебита на
разреждащия въздух. FM1 не е задължителен, ако
нагнетателният вентилатор РВ е калибриран за
измерване на дебита.
—Дебитомер FM2 (фиг. 12)
Газомер или уред за измерване дебита на раз-
редени отработени газове. FM2 не е задължите-
лен, ако всмукващият вентилатор SB е калибри-
ран за измерване на дебита.
—Нагнетателен вентилатор РВ (фиг. 4, 5, 6, 7,
8, 9 и 12)
За регулиране на дебита на разреждащия въз-
дух РВ може да се свърже към дебитните регулато-
ри FC1 и FC2. РВ не е необходим, когато се изпол-
зва дроселен вентил. Ако РВ е калибриран, може
да се използва за измерване на дебита на разреж-
дащия въздух.
—Всмукващ вентилатор SB (фиг. 4, 5, 6, 9, 10 и
12)
Само за системи с вземане на проба от част от
потока. Ако SВ е калибриран, може да се използва
за измерване на дебита на разредените отработе-
ни газове.
—Филтър за разреждащия въздух DAF (фиг. 4
до 12)
Препоръчва се разреждащият въздух да се фил-
трира и да се очисти през активен въглен, за да се
отстранят фоновите въглеводороди. Разреждащи-
ят въздух трябва да има температура от 298 К
(25 °С) ± 5 К.
По искане от производителя, в съответствие с
добрата инженерна практика, се взема проба от
разреждащия въздух за определяне на фоновите
концентрации на частици, които концентрации
след това могат да се извадят от измерените в раз-
редените отработени газове стойности.
—Сонда за вземане на проби от частици PSP
(фиг. 4, 5, 6, 8, 9, 10 и 12)
Сондата представлява предната част на тръбо-
провода за пренос на частици РТТ и:
—трябва да бъде насочена срещу потока на мяс-
то, където разреждащият въздух и отработените
газове са добре смесени, т. е. по осевата линия на
разреждащия тунел DT на системите за разрежда-
не, на разстояние приблизително равно на 10 диа-
метъра на тунела, след точката, където отработе-
ните газове постъпват в разреждащия тунел;
—трябва да има вътрешен диаметър най-мал-
ко 12 mm;
—може да бъде загрявана до максимална тем-
пература на стената 325 К (52 °С) чрез директно
загряване или предварително загряване на разреж-
дащия въздух, при условие че температурата на
въздуха преди постъпването на отработените га-
зове в разреждащия тунел не надхвърля 325 К
(52 °С);
—може да бъде изолирана.
—Разреждащ тунел DT (фиг. 4 до 12)
Разреждащият тунел:
—трябва да бъде с такава дължина, че да осигу-
рява пълно смесване на отработените газове с раз-
реждащия въздух при турбулентни условия на про-
тичане;
—трябва да бъде от неръждаема стомана със:
—отношение на дебелина към диаметър мак-
симум 0,025 за разреждащи тунели с вътрешен ди-
аметър над 75 mm;
—стени, чиято номинална дебелина е не по-
малка от 1,5 mm за разреждащи тунели с вътрешен
диаметър, по-малък или равен на 75 mm;
—трябва да бъде с минимален диаметър 75 mm
за система с вземане на проба от част от потока;
—трябва по възможност да бъде с минимален
диаметър 25 mm за система с вземане на проба от
целия поток;
—може да бъде загряван до максимална темпе-
ратура на стената 325 К (52 °С) чрез директно заг-
ряване или предварително загряване на разрежда-
щия въздух, при условие че температурата на въз-
духа преди постъпването на отработените газове в
разреждащия тунел не надхвърля 325 К (52 °С);
—може да бъде изолиран.
Отработените газове от двигателя трябва да
бъдат смесени напълно с разреждащия въздух. При
системи за вземане на проби от част от потока
качеството на смесване се проверява след пуска-
нето им, с помощта на СО2—профил на тунела при
работещ двигател (най-малко четири еднакво от-
далечени точки на измерване). Ако е необходимо,
може да бъде използвана смесителна бленда.
Бележка. Ако околната температурата в бли-
зост до разреждащия тунел DT е по-малка от 293 К
(20 °С), трябва да бъдат взети мерки за избягване
на загубите на частици по хладните стени на раз-
реждащия тунел. Ето защо се препоръчва загрява-
не и/или изолация на тунела в рамките на горепо-
сочените допустими стойности.
При по-голямо натоварване на двигателя туне-
лът може да се охлажда с неагресивни средства,
като например обдухващ вентилатор, при условие
че температурата на охлаждащата течност е не по-
малка от 293 К (20 °С).
—Топлообменник НЕ (фиг. 9 и 10)
Топлообменникът трябва да бъде с достатъчен
капацитет за поддържане на температурата на вход
на всмукващия вентилатор SB в рамките на ± 11 К
от наблюдаваната при изпитването средноаритме-
тична експлоатационна температура.
1.2.1.2. Система с разреждане на целия поток
(фиг. 13)
Работата на тази система се базира на разреж-
дането на целия поток отработени газове по мето-
да на вземане на проби с постоянен обем (CVS).