Държавен вестник, бр. 75, 2003 г., стр. 15

Б Р О Й  75
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
2.3.2.3. Задължително е наличието на една допълни-
телна операционна зала за малки гръдни интервенции.
2.3.3 Клиника (отделение) за интензивно лечение
2.3.3.1. Университетската болница с разкрита кли-
ника (отделение) по гръдна хирургия трябва да осигу-
рява в клиника (отделение) за интензивно лечение по 1
легло за 100 големи торакални операции на година.
2.3.3.2. Областната болница с отделение по гръдна
хирургия трябва да осигурява в отделение (сектор) за
интензивно лечение средно по 1—2 легла за 300 големи
торакални операции на година.
2.3.4. Грижи в клиниката/отделението
2.3.4.1. Клиниката/отделението по гръдна хирургия
е разчетена на 4—6 легла за 100 големи торакални опе-
рации за година.
2.3.4.2. Грижите за болните се полагат от квалифи-
циран екип, включващ лекари, медицински сестри,
физиотерапевти, както и помощен персонал.
2.3.4.3. Задължително е наличието на асептична и
септична превързочни стаи. Минимум една единична
стая трябва да е на разположение за полагане на грижи
при септични или инфекциозни болни.
2.3.5. Амбулаторни болни
Трябва да бъдат осигурени достатъчно помещения
за амбулаторни прегледи в непосредствена близост до
рентгеновото отделение.
2.3.6. Болнични диагностични звена
2.3.6.1. Клиниката / отделението по гръдна хирур-
гия трябва да има на разположение:
• хематологична и биохимична лаборатория;
• микробиологична лаборатория;
• лаборатория по патофизиология на дишането;
• звено за бронхоскопия и езофагоскопия;
• звено за образна диагностика, включващо стан-
дартни рентгенови изследвания, контрастни изследва-
ния, ехография, изследвания на съдове и компютърна
аксиална томография;
• звено за цитологични, патохистологични и екс-
пресни хистологични изследвания.
2.3.6.2. Клиниката (отделението) по гръдна хирур-
гия към университетска болница трябва допълнително
да има достъп до диагностичните възможности на:
• лаборатория за езофагеална патофизиология;
• ядрено-магнитен резонанс
• специализирани лаборатории за подсигуряване на
трансплантационна програма (при наличие на такава);
• други специализирани лаборатории.
2.3.7. Обучение
2.3.7.1. Клиниката (отделението) по гръдна хирур-
гия към университетска болница трябва да е осигурена
с лекционни и семинарни зали, библиотека, база данни
и интернет за целите на провежданото обучение.
2.4. Минимален годишен оперативен обем дейност
2.4.1. Броят на “големите” торакални операции тряб-
ва да бъде над 150 ± 50 за отделенията на областнте
болници и над 300 ± 50 за клиниките (отделенията) на
университетските болници.
2.4.2. Езофагеални резекции трябва да се извършват
само в клиники (отделения), където има възможности
за диагностика на заболяванията на хранопровода. Броят
им трябва да надвишава 25 резекции на година.
2.4.3. Белодробна трансплантация или алтернатив-
ните є процедури трябва да се извършва само в клиники
(отделения) на университетски болници, за препоръч-
ване където има и сърдечна хирургия, в обем минимум
10 трансплантации на година.
2.5. Контрол на качеството
2.5.1. Контролът на качеството е задължителен за
клиниките/отделенията по гръдна хирургия.
2.5.1.1. Трябва да има компютризирана документа-
ция на всички оперативни намеси, включително на
настъпилите усложнения.
2.5.1.2. Резултатите трябва да бъдат анализирани и
обсъждани ежемесечно.
2.5.2. Оценката на риска се извършва по общо-
приетата скала на Американското анестезиологично
дружество.
2.5.2.1. Настъпилите усложнения трябва да бъдат
обсъждани ежемесечно, а всеки хирург трябва да има
обратна връзка за риск стратифицираните индивидуал-
ни резултати .
2.5.3. Смъртността след пулмонектомия (6—8%),
лобектомия (<2%), езофагеална резекция и едного-
дишна преживяемост след белодробна транспланта-
ция трябва да бъдe в рамките на официално приети-
те за оптимални в Европейския регистър по гръдна
хирургия.
2.5.4. Клиниката/отделението по гръдна хирургия
трябва редовно да предоставя информация за дейност-
та си в Националния раков регистър и в Европейския
регистър по гръдна хирургия. Информацията от тези
регистри трябва да се анализира и предоставя на всеки
специалист по гръдна хирургия.
2.5.5. Редовният ежегоден анализ на късните следо-
перативни резултати е препоръчителен.
2.6. Условия за обучение и експериментална работа
2.6.1. Бази за обучение в областта на гръдната хи-
рургия са клиниките (отделенията) по гръдна хирургия
към университетски болници и отделенията по гръдна
хирургия към областни болници, получили положител-
на акредитационна оценка.
2.6.2. За клиниките (отделенията) по гръдна хи-
рургия към университетски болници трябва да са съз-
дадени необходимите условия за текуща преподава-
телска и експериментална работа в областта на гръд-
ната хирургия.
2.6.3. Тези клиники (отделения) трябва да осъщес-
твяват постоянно взаимодействие с лаборатории по
експериментална хирургия и фундаментални медицин-
ски изследвания.
2.6.4. Клиниките (отделенията) по гръдна хирур-
гия към университетски болници трябва да осигуряват
възможности за непрекъснато професионално усъвър-
шенстване на специалистите по гръдна хирургия пос-
редством формите за продължително обучение: док-
торантура, участие в национални и международни те-
матични курсове, индивидуално обучение, участие в
национални и международни научни прояви—конгре-
си, симпозиуми, конференции, членство и активно
участие в национални и международни дружества по
гръдна хирургия.
3. Следдипломно обучение по гръдна хирургия
3.1. Целта на следдипломното обучение е да подгот-
ви хирурга за полагане на изпит по специалността “Гръд-
на хирургия” в България и за получаване на сертификат
по торакална хирургия от Европейския борд на тора-
калните и кардиоваскуларните хирурзи.
3.2. Гръдната хирургия е профилна специалност и
може да бъде придобита само от лекар със специалност
по хирургия.
3.3. Следдипломното обучение по гръдна хирургия
се провежда по учебна програма, утвърдена от Минис-
терството на здравеопазването, на места, заявени от
бази за специализация—акредитирани лечебни заведе-
ния по тази специалност съгласно ЗЛЗ.
3.4. Специализантът трябва да получи задълбочена
теоретична подготовка и да е извършил определен брой
оперативни намеси в областта на гръдната хирургия
съгласно приложение № 2.
4. Периодично удостоверяване на професионалната
компетентност по гръдна хирургия (ресертификация)
4.1. Извършва се от Комисия по гръдна хирургия,
определена със заповед на министъра на здравеопазва-
нето, по предложение от Българската асоциация по
гръдна хирургия.
4.2. Комисията по т. 4.1 осъществява дейността си
по утвърдени от министъра правила и показатели за
ресертифициране.
4.3. Гръдният хирург, на всеки 5 години след придо-
биване на специалността, следва да получи удостове-
рение за професионална компетентност при условия и
ред, определени по т. 4.2.