Държавен вестник, бр. 46, 2005 г., стр. 13

Б Р О Й  46
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
молещата държава и на Върховната касацион-
на прокуратура за издаване на постановление
за изпълнение на екстрадицията.
Действия при отказ за екстрадиция
Чл. 21. (1) При отказ за екстрадиция минис-
търът на правосъдието уведомява молещата
държава.
(2) Когато деянието е подсъдно на българс-
кия съд, материалите се предоставят на съот-
ветния прокурор за провеждане на наказателно
преследване, ако има основания за това.
(3) Отказът да се екстрадира чужд гражда-
нин, срещу когото е повдигнато обвинение или
който е осъден в друга държава, не е пречка за
наказателно преследване в Република Бълга-
рия, ако има основания за това.
Екстрадиция по искане на международен съд
Чл. 22. Разпоредбите на този раздел се при-
лагат и когато екстрадицията се иска от между-
народен съд.
Раздел II
Екстрадиция по искане на Република
България
Органи, които правят искане за екстрадиция
Чл. 23. Искане за екстрадиция на лице, из-
вършило престъпление, подсъдно на българс-
кия съд, се прави от:
1. главния прокурор—за обвиняем или за
осъден с влязла в сила присъда;
2. министъра на правосъдието—за подсъдим,
по предложение на съответния съд.
Молба за екстрадиция
Чл. 24. (1) Молба за екстрадиция се подава в
писмена форма. Към нея се прилагат докумен-
тите по чл. 9, ал. 3.
(2) Молбата и документите се изпращат от
Министерството на правосъдието по един от
начините, посочени в чл. 9, ал. 2. Ако замоле-
ната държава поиска допълнителни докумен-
ти, те се изпращат по същия начин.
(3) Преводът на молбата за екстрадиция и
приложените към нея документи се осигурява
от Върховната касационна прокуратура в слу-
чаите по чл. 23, т. 1 и от министъра на правосъ-
дието в случаите по чл. 23, т. 2.
Временно задържане под стража
Чл. 25. (1) В неотложни случаи органът по
чл. 23 може да поиска от компетентните орга-
ни на другата държава временно задържане под
стража на лицето преди изпращане на молба за
екстрадиция.
(2) Молбата за временно задържане под стра-
жа се изготвя и изпраща при условията и по
реда на чл. 13, ал. 2 и 4.
(3) Националното централно бюро “Интер-
пол” изготвя и разпространява Бюлетин за меж-
дународно издирване на лицето с цел задържа-
не и екстрадиция.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ПОСЛЕДИЦИ НА ДОПУСНАТА ЕКСТРА-
ДИЦИЯ
Раздел I
Задължения на Република България като
замолена държава
Предаване на екстрадираното лице
Чл. 26. (1) При допусната екстрадиция Вър-
ховната касационна прокуратура със съдейст-
вието на Националното централно бюро “Ин-
терпол” уговаря с молещата държава датата и
мястото на предаване на лицето.
(2) Предаването на лицето се извършва в
изпълнение на постановление на Върховната
касационна прокуратура, като органите на
Министерството на правосъдието осигуряват
охраната и конвоирането му.
(3) При предаването се съставя протокол, в
който се отразяват предаването и приемането
на лицето, участващите длъжностни лица и
други обстоятелства. Към протокола се прила-
гат: документът за самоличност на лицето, опис
на личните му вещи, справка за здравословното
му състояние, както и справка за продължител-
ността на задържането под стража за осъщест-
вяване на екстрадицията.
(4) Когато предаването не е осъществено,
компетентните органи на двете държави се
споразумяват за нова дата на предаване. Ако
исканото лице не е прието на новата дата, то
се освобождава след изтичането на 30 дни от
тази дата.
Предаване на лице при отложена екстрадиция
Чл. 27. В случаите по чл. 18, ал. 1 предаване-
то се извършва след като наказателното прес-
ледване срещу лицето бъде прекратено, произ-
водството приключи с оправдателна присъда
или след изтърпяване на наложеното наказа-
ние лишаване от свобода.
Повторна екстрадиция
Чл. 28. (1) Ако екстрадираното лице избегне
наказателното преследване или изтърпяването
на наложеното наказание в държавата, в която
е екстрадирано, и се завърне на територията на
Република България, то може да бъде екстра-
дирано отново.
(2) Повторното предаване се извършва по
молба на заинтересуваната държава на основа-
ние на постановеното първоначално решение.
Повторната екстрадиция на лицето се извърш-
ва по реда на чл. 26.
Транзит на екстрадирано лице
Чл. 29. (1) Транзит на екстрадирано лице през
територията на Република България се разре-
шава от Върховната касационна прокуратура
след представяне на молба по един от начини-
те, посочени в чл. 9, ал. 2, при условие че екст-
радицията, за която е поискан транзитът, не е
недопустима по чл. 7.