Държавен вестник, бр. 36, 2009 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  36
С определение от 7 май 2009 г. Конституци-
онният съд е допуснал искането за разглеждане
по същество.
Като заинтересувани страни по делото са
конституирани Народното събрание, Министер-
ският съвет и Гражданска инициатива за сво-
бодни и демократични избори (ГИСДИ).
Конституираните като заинтересувани стра-
ни не са дали становища.
За да се произнесе, Конституционният съд
взе предвид следното:
1. По чл. 6, ал 6 ЗИНП.
С изменената ал. 6 на чл. 6 ЗИНП по отноше-
ние на коалициите се въвежда ограничение, при
което право на участие при разпределението на
мандатите на национално ниво, по пропорцио-
налната избирателна листа в многомандатните
избирателни райони, да имат само получилите
не по-малко от осем на сто от действителните
гласове в страната и в чужбина. Според същата
разпоредба партиите имат такова право на учас-
тие, когато са получили не по-малко от четири
на сто от гласовете. Съгласно чл. 10 от Консти-
туцията изборите се провеждат въз основа на
равно избирателно право. Равенството в избира-
телното право е един от съществените елементи
на конституционния принцип, че цялата държав-
на власт, която произтича от народа, се осъщес-
твява от него чрез органите, предвидени в Кон-
ституцията (чл. 1, ал. 1).
Равенството в избирателното право изисква
всеки избирател да има равни права при упраж-
няване правото си на избор за Народно събра-
ние. Това означава всеки избирател да има рав-
ни права при отчитане на гласа му за резулта-
тите от изборите. Същото се отнася и за всеки
избираем. Недопустимо е с оглед конституци-
онното изискване за равенство в избирателно-
то право условията за избор на един кандидат
да бъдат различни от условията за избор на друг.
С въведената по-висока бариера при избора
на кандидат от коалиция в сравнение с бариера-
та на кандидат, който се явява чрез избирател-
на бюлетина на една отделна партия, законът
установява именно такова различие. При съз-
даденото завишено изискване за коалициите
гласът на един избирател се подлага на по-строги
правила от гласа на друг. Изборът предполага
изявено предпочитание на отделния гражданин.
При пропорционалната система то е свързано
както с индивидуалните качества на кандида-
та, така и с преценката какво управление може
да осъществява партията, която го предлага.
Участието в изборите на отделни партии и ко-
алиции дава възможност на избирателя да гла-
сува за тази листа, за която смята, че кандида-
тите в нея отговарят повече на неговите убеж-
дения. Оттук недопустимо е пред този, който
би предпочел едно определено коалиционно
управление, да се поставят по-високи изисква-
ния, за да бъде то осъществено, отколкото са
изискванията пред предпочелия управлението
на една партия. Равенството в правото на избор
очевидно е нарушено. Законодателят е създал
пречки за коалиционно мнозинство, а оттук и
за коалиционно управление. С това той е нару-
шил не само изискването за равно избирателно
право на чл. 10 от Конституцията, но и принци-
па, въведен с чл. 11, ал. 1 от нея, според който
политическият живот в Република България се
основава на политически плурализъм.
Вярно е, че всяко ограничение за право на
участие на една партия или коалиция при раз-
пределяне на мандатите на национално ниво по
пропорционалната система в многомандатни-
те избирателни райони, свързано с получен
определен процент от действителните гласове,
в известна степен ограничава партиите и коа-
лициите. Ограничението обаче е толкова по-
голямо, колкото по-висока е поставената от
закона бариера. Досега изискването е било едно
и също—да са получени не по-малко от 4 на сто
от гласовете на избирателите. Този процент в
практиката от изминалите 19 години сочи един
приемлив баланс за представителството на
гражданите в Народното събрание. Практика-
та показа, че той е достатъчна пречка поради
многобройност на партии и коалиции то да се
превърне в неработещ орган. Няма основание
процентът да бъде увеличен, и то само за коа-
лициите, при което несъмнено се засяга чувст-
вително политическият плурализъм.
От това следва, че ал. 6 на чл. 6 е противо-
конституционна.
2. По чл. 39, ал. 2 ЗИНП.
С изменението на чл. 6, ал. 1 ЗИНП се пред-
вижда изборите да се проведат по смесена систе-
ма. Създадената нова ал. 2 на същата разпоред-
ба постановява, че тридесет и един народни пред-
ставители се избират по мажоритарна система в
едномандатни избирателни райони. Останали-
те двеста и девет народни представители се из-
бират по пропорционална система в многоман-
датни избирателни райони (чл. 6, нова ал. 3).
Конституционният съд не можа да образува
мнозинство от седем души (чл. 151, ал. 1 от
Конституцията) в полза или против конститу-
ционосъобразността на разпоредбата. По тази
причина искането се отхвърля.
Конституционните съдии Румен Янков, Ва-
сил Гоцев, Людмил Нейков, Емилия Друмева,
Владислав Славов и Благовест Пунев приемат,
че разпоредбата е противоконституционна.
Според тях:
Съвпадането на 31-те едномандатни изби-
рателни района (чл. 39, ал. 2 ЗИНП) с 31-те
многомандатни избирателни района при про-
порционалната избирателна система (чл. 39,
ал. 1 ЗИНП) нарушава принципа за равно изби-
рателно право (чл. 10 от Конституцията).
Справката с броя на избирателите по изби-
рателни райони от парламентарните избори през
2005 г. (Бюлетин за резултатите от изборите,
произведени на 25 юни 2005 г.—издание на
Централната избирателна комисия за избор на
народни представители) показва изключител-