Държавен вестник, бр. 16, 2000 г., стр. 33

Б Р О Й 16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3 3
дължения за НАТО на заплатите, специалното
заплащане, допълнителното възнаграждение,
изплащането на дневни командировъчни суми,
допълнително полагащо се заплащане и други
плащания, които обикновено се изплащат на
такъв личен състав, докато пребивава в района
на театъра на оперативни действия.
Правителството на Република България ще
осигури на личния състав от българския кон-
тингент без финансови задължения за НАТО
въоръженията и другото оборудване, необходи-
ми за осъществяване на неговата мисия.
НАТО няма да осигурява заплащане или въз-
становяване на суми на правителството на Репуб-
лика България за снабдяването на силите в КФОР.
Националното представителство към който
и да е щаб на НАТО ще бъде за сметка на пра-
вителството на Република България.
Страните—членки на НАТО, и другите стра-
ни, участващи с въоръжени сили, се споразумя-
ват помежду си, че се отказват от искове по
отношение една на друга и спрямо другите участ-
ващи страни, нечленуващи в НАТО, за вреди на
имущество, притежавано или използвано от
техния контингент в КФОР, и за нанасяне на
щети на личния състав, принадлежащ към тех-
ния контингент в КФОР. Участващите с въоръ-
жени сили страни и другите съставляващи час-
ти на КФОР ще бъдат отговорни за искове за
вреди, произтичащи от техните действия и без-
действия, предявени от трети страни от държа-
вата, на чиято територия съответната вреда е била
причинена. Всички искове от трети страни ще
бъдат разглеждани в съответствие с процедура,
установена от КОМКФОР, и изпратени за изпла-
щанe от страната, отговорна за вредата. Прие-
майки това споразумение по финансовите въпро-
си, правителството на Република България се
задължава да поеме същите задължения.
Всеки въпрос от финансов характер, неуреден
в настоящото писмо, остава на отговорността на
правителството на Република България и не ще
породи каквато и да е отговорност за НАТО.
Имам честта да предложа това писмо и Ва-
шия отговор, потвърждаващ съгласието на Ва-
шето правителство с неговите условия, да със-
тавляват споразумение, което да влезе в сила
на датата, на която правителството на Репуб-
лика България уведоми за изпълнението на
всички нейни конституционни процедури.”
Имам удоволствието да Ви уведомя за при-
емането от страна на  моето правителство на
споменатото писмо, което заедно с този отго-
вор съставляват споразумение, което влиза в
сила на датата, на която правителството на
Република България уведоми за изпълнението
на всички нейни конституционни процедури.
Моля приемете, господин Генерален секре-
тар, уверенията в моята най-голяма почит.
Искрено Ваш
Бойко Ноев
До
Почитаемия, многоуважаван
Лорд Робертсън от Порт Елън,
Генерален секретар на
Организацията на
Северноатлантическия договор
7994
МИНИСТЕРСТВО
НА ЗДРАВЕОПАЗВАНЕТО
СПОРАЗУМЕНИЕ
между правителството на Република България
и правителството на Република Йемен за сът-
рудничество в областта на здравеопазването и
медицинската наука
(Утвърдено с Решение № 566 от 10 август 1999 г.
на Министерския съвет. В сила от 25 декември
1999 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Република Йемен (наричани
по-долу “договарящи страни”), имайки предвид
съществуващия дух на приятелство в двустранни-
те отношения и желаейки да насърчат сътрудни-
чеството в областта на здравеопазването и меди-
цинската наука, се договориха за следното:
Член 1
Договарящите страни насърчават и разви-
ват сътрудничеството в областта на здраве-
опазването и медицинската наука на базата на
реципрочност и взаимен интерес.
Член 2
Договарящите страни развиват сътрудничес-
тво в областта на здравеопазването в следните
приоритетни области:
—здравна превенция и санитарен контрол;
—лекарствена политика;
—икономика и финансиране на здравеопаз-
ването;
—здравно законодателство и нормативна база.
Сътрудничеството в изброените области на
здравеопазването не изключва други области
от взаимен интерес.
Член 3
Сътрудничеството се реализира на практи-
ка чрез:
1. обмен на информация;
2. обмен на специалисти;
3. обмен на опит по приоритетни проблеми;
4. участие на учени в научно-медицински
прояви на национално ниво;
5. съвместни научни и практически проекти;
6. сътрудничество по въпросите, касаещи
международното здраве като цяло, в това число
и тези, които са свързани в частност с членст-
вото на договарящите страни в Световната
здравна организация.
Член 4
Договарящите страни стимулират сътрудничес-
твото между техните респективни компетентни
органи в областта на профилактиката на инфек-
циозните и неинфекциозните заболявания и Дър-
жавния санитарен контрол. Те взаимно се инфор-
мират за особено значимите епидемиологични
ситуации, възникнали в страните, както и за поя-
вата на значими инфекциозни заболявания.
Член 5
Договарящите страни стимулират развити-
ето на здравното сътрудничество чрез създава-
нето на директни контакти между своите здрав-