Държавен вестник, бр. 78, 2004 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  78
ческо ограничаване, след овладяване на възбудата и
след насочването на пациента (към психиатричен ста-
ционар или другаде), лекарят изготвя доклад с подроб-
но описание на:
—състоянието и поведението на пациента;
—необходимостта от спешна намеса;
—приложените лечебни методи, медикаменти и
дозировки;
—насочването на пациента;
—евентуалното уведомяване на правните органи.
Този доклад се съхранява в нарочен архив и при
възможност се подписва от второ присъствало лице.
4. При вероятно агресивно поведение у пациента
(средна степен на риск) лекарят първоначално:
—прави опит да овладее състоянието на пациента с
медикаментозни или немедикаментозни средства;
—при необходимост осигурява присъствие на друго
лице в кабинета си;
—при необходимост търси помощ от психиатрично
или друго спешно звено или от най-близкото подразде-
ление на МВР.
4.1. След овладяване на състоянието на пациента:
—оценява състоянието на пациента клинично и
по въпросника “Критерии за първоначална оценка на
риска”;
—определя по-нататъшните си действия:
—да се справи самостоятелно амбулаторно при ни-
сък риск;
—да настани пациента в психиатричен стационар
при обичайни условия при умерен риск.
5. При предполагаемо рисково поведение (ниска
степен на риск) лекарят извършва аналогични дейст-
вия, като приоритетно обсъжда провеждането на амбу-
латорно лечение.
Ниво 3
Психиатър в стационар
1. Обслужването в психиатричен стационар на па-
циенти с рисково поведение се извършва от мултидис-
циплинарен екип с участието на специалисти от областта
на психиатрията, клиничната психология, социалната
работа, психиатричното сестринство и рехабилитация-
та. При необходимост към екипа се привличат и други
специалисти.
2. Лекарят е лидер и формира, обучава и ръководи
екипа, поддържа висока квалификация на всички учас-
тници, организира режим, адекватен на контингента
болни.
3. Той има на разположение:
—набор от медикаменти и средства за овладяване
на спешни психиатрични състояния;
—телефонна връзка с най-близкото подразделение
на МВР, от където при необходимост да получи неза-
бавна помощ.
4. Организацията на работата в стационара (самос-
тоятелни отделения или сектори в отделение) е съобра-
зена с различните нива на риск от опасни прояви у па-
циентите и включва:
—предварително обучение на персонала за разпоз-
наване на рисково поведение,
—предварително обучение на персонала за овладя-
ване на рисково поведение,
—предварително обучение на персонала за опазва-
не на правата на пациентите и изискванията на добрата
медицинска практика,
—осигурени възможности за бързо овладяване на
рисково поведение чрез:
—незабавно включване на предварително обучени
лица от други отделения (сектори) на здравното заведе-
ние или на лица с охранителни функции,
—максимално бърза намеса на органите на МВР,
при необходимост.
5. Лекарят в психиатричен стационар провежда ле-
чение след получаване на информирано съгласие от
пациента. Това правило се отнася и за пациентите, нас-
танени за експертно освидетелстване.
5.1. Лечение без съгласието на пациента може да се
провежда само ако той със съдебно решение е настанен
на лечение. Лечението на тези пациенти е идентично с
лечението на всички други пациенти, съобразно естес-
твото на заболяването, постиженията на науката, с
модерни средства и методи, при зачитане на правата им
и при спазване на изискванията на добрата медицинска
практика.
6. В случай, че пациентът е постъпил на лечение
доброволно и настоява да бъде изписан, без да е налице
пълноценен терапевтичен резултат, лекарят извършва
следното:
—изследва пациента клинично и с въпросника “Кри-
терии за оценка на риска при преосвидетелстване”:
— при ниски стойности по въпросника (под 10) из-
писва пациента;
—при по-високи стойности лекарят/ръководителят
на заведението информира близките на пациента и съда/
прокуратурата за необходимостта от лечение.
7. При недвусмислено и реално рисково поведение
на пациента (висока степен на риск) лекарят:
—екстрено преценява дали с възможностите на еки-
па може да овладее и контролира поведението на паци-
ента или трябва да търси незабавна помощ;
—поставя като първа цел овладяването на поведе-
нието на пациента, неговата сигурност и сигурността на
околните чрез прилагането на медикаментозни, неме-
дикаментозни или други средства;
—ако е неизбежно, прилага ограничителни средства;
—при необходимост търси незабавна помощ от най-
близкото подразделение на МВР или други охранител-
ни органи;
—след овладяване на рисковата ситуация попълва
въпросника “Критерии за оценка на риска при преосви-
детелстване”;
—в зависимост от получените резултати по въпрос-
ника и от динамиката на състоянието и поведението на
пациента определя по-нататъшните действия на екипа:
—самостоятелно справяне, със или без активизира-
не на терапията, със или без прилагане на временни
ограничаващи средства, със или без ограничаване на
режима на пациента (до 25 точки);
—осигуряване на допълнителна помощ от органите
на МВР или друг вид охрана до окончателно овладяване
на рисковото поведение на пациента (над 25 точки).
7.1. При парентерално прилагане на медикаменти
без съгласието на пациента или при използване на
средства за физическо ограничаване, лекарят вписва в
медицинската документация (ИЗ) подробен декурзус/
протокол с описание на:
—състоянието и поведението на пациента;
—необходимостта от спешна намеса;
—приложените средства, методи, медикаменти и
дозировки;
Този протокол се подписва поне от още един член
на екипа.
8. При вероятно рисково поведение у пациента (сред-
на степен на риск), решенията и действията на лекаря
и екипа са идентични, но с по-умерена интензивност.
9. При предполагаемо рисково поведение у пациен-
та (ниска степен на риск) пациентът се поставя под
повишено наблюдение без промени в лечебния режим.
Ниво 4
Психиатър в стационар с висока степен на сигур-
ност
1. Работата на лекаря в отделение (сектор) с висока
степен на сигурност е аналогична с работата на лекаря
в психиатрично отделение, но при осигурени възмож-
ности за незабавно преодоляване на риска от особено
опасни прояви на пациентите.
2. Лекарят поддържа висока специфична квалифи-
кация на участниците в екипа за работа с високориско-
ви пациенти, организира специализиран режим на ра-
бота, извършва прецизен подбор на кадрите и осигуря-
ва постоянни допълнителни мерки за сигурност.