Държавен вестник, бр. 44, 2011 г., стр. 67

БРОЙ  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  67  
ІІ. Бойна стресова реакция
Бойната стресова реакция е преходно състо­
яние, което се развива в отговор на критичен 
инцидент по време на бойни действия, включва 
емоционални, физиологични и когнитивни прояви 
и отзвучава в рамките на 48 часа.
Стресът при бойни действия може да про­
вокира както адаптивни, така и дезадаптивни 
поведения:
(1) адаптивни поведения при боен стрес:
лоялност към командира и частта;
сплотяване на частта;
преданост към бойния другар;
отъждествяване с традициите на частта;
чувство за смисленост на мисията/операцията;
повишена поносимост към трудности, дис­
комфорт, болка, контузии и др.
укрепване на вярата;
повишена бдителност;
героични действия;
смелост, саможертва и др.
(2) дезадаптивни поведения при боен стрес:
напрежение, страх;
загуба на доверие, надежда;
загуба на вяра, фатализъм;
безотговорни действия, „избухване“;
вцепеняване, неподвижност;
ужас, паника;
пълно изтощение, апатия;
твърде често търсене на медицинска помощ;
подценяване на болест или на нараняване;
прояви на агресивно поведение към коман­
дири и колеги;
злоупотреба с алкохол и наркотици;
умишлени самонаранявания и зачестили 
самонаранявания по невнимание;
отказ от участие в бойна задача;
недисциплинираност, симулиране и др.
ІII. Комплексни стратегии за справяне при 
бойна стресова реакция
Ръководни принципи
БЛИЗОСТ – специализираната намеса да се 
осъществява колкото се може по-близо;
НЕЗАБАВНОСТ – незабавна специализирана 
намеса при проявяване на симптоми;
ВЕРОЯТНОСТ (ОЧАКВАНЕ) – изказване 
на положителни очаквания за възстановяване 
и връщане в частта;
ПРОСТОТА (ЯСНОТА) – използване на прос­
ти, кратки и ефикасни методи.
IV. Посттравматично стресово разстройство 
(ПТСР) – определя се съгласно диагностичните 
критерии на Международната класификация на 
болестите – Х ревизия.
V. Дейности по превенция и контрол на ПТСР
А. Преките командири наблюдават за:
На индивидуално ниво:
различни по степен на изявеност прояви на 
дезадаптивно поведение;
преживяване на чувство на отчужденост, 
безнадеждност или чувство за необяснима вина;
чувство на болезненост, „изоставеност“ и 
занижена себеоценка;
затруднения при контролиране на собственото 
чувство за недоволство, немотивирана агресия;
емоционална притъпеност, тъга;
странности в поведението;
прояви на рисково поведение – злоупотреба 
с алкохол и психоактивни вeщества, рисково 
шофиране;
различни телесни оплаквания и дискомфорт;
безсъние и суицидни мисли.
На групово ниво:
чести конфликти между военнослужещите по 
незначителни поводи;
затруднена комуникация, вкл. в процеса на 
заповедоотдаването и заповедоизпълнението.
При идентифициране на такива състояния во­
еннослужещите да се насочват към психолозите 
на военното формирование/структура.
Б. Центърът по психично здраве и превенция:
провежда психологични изследвания на воен­
нослужещите и обучение в психологични умения;
извършва психологично консултиране на 
индивидуално, групово и организационно ниво 
и кризисни интервенции по показания;
изследва и проследява съвместно с команди­
рите и специализираните органи за психологично 
осигуряване от военните формирования/струк­
тури военнослужещите за наличие на прояви на 
стресови реакции/разстройства;
при необходимост организира и координира 
провеждането на фамилна консултативна работа 
и предлага мерки за пълноценна реадаптация и 
ресоциализация.
В. Психолозите от специализираните органи 
за психологично осигуряване:
провеждат скринингови изследвания за проя­
ви на стресови разстройства със завърналите се 
участници в операции/мисии извън територията 
на страната в периода до дванадесет месеца след 
завръщането;
провеждат индивидуално консултиране и/или 
групова работа при индикации и заявка и при 
необходимост насочват идентифицираните воен­
нослужещи с прояви на стресово разстройство 
за консултиране и евентуално лечение;
при диагностициране на посттравматично 
стресово разстройство (ПТСР) в зависимост от 
квалификацията си прилагат и психотерапев­
тични подходи.
Приложение № 12
към чл. 49, ал. 1, т. 2
Превенция на рисково поведение
Превенцията на рисковото поведение включва:
Изпълнение на дейности по превенция на 
злоупотреба с наркотични вещества и употреба 
на алкохол.
Изпълнение на дейности по превенция на 
агресивно/автоагресивно поведение (вкл. суи­
цидно поведение).
Изпълнение на дейности по превенция на 
дезадаптивно поведение (вкл. нарушения на 
военната дисциплина).