Държавен вестник, бр. 62, 2003 г., стр. 42

С Т Р .  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
Член 12
Договарящите страни могат да променят
съдържанието на това споразумение след съг-
ласуване.
Член 13
Това споразумение се сключва за срок от 5
години и влиза в сила в деня на получаване на
втората от дипломатическите ноти, с които две-
те договарящи страни се уведомяват взаимно
за изпълнение на изискванията на вътрешното
законодателство на всяка една от тях за влиза-
не на споразумението в сила.
Действието на споразумението продължава
автоматически за нови периоди от пет години,
ако нито една от договарящите страни не извес-
ти писмено другата за желанието си да прекра-
ти неговото действие 6 месеца преди изтичане
на съответния период.
Член 14
С влизането в сила на това споразумение се
прекратява действието на Спогодбата между
правителството на Народна република Бълга-
рия и правителството на Република Куба за сът-
рудничество в областта на здравеопазването,
подписана на 29 ноември 1968 г. в Хавана.
Съставено в Хавана на 2 ноември 2000 г. в
два оригинални екземпляра на български и
испански език, като всеки от текстовете има
еднаква сила.
За правителството на
За правителството на
Република България
Република Куба
Илко Семерджиев,
Карлос Дотрес Мартинес,
министър на
министър на
здравеопазването
общественото здраве
41089
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 6797
от 3 юли 2003 г.
по административно дело № 10015 от 2002 г.
Върховният административен съд в състав:
председател: Светла Петкова, и членове: Алек-
сандър Еленков, Наталия Марчева, Милка
Панчева, Виолета Ковачева при участието на
секретар-протоколиста Нина Спасова, разгле-
да административно дело № 10015 по описа на
Върховния административен съд—петчленен
състав, за 2002 г., докладвано от съдията Вио-
лета Ковачева.
Производството е по реда на чл. 12—32 от
Закона за Върховния административен съд
(ЗВАС).
Образувано е по жалба на адв. Михаил Заха-
риев Мерджанов и адв. Кънчо Пенчев Станчев
със съдебен адрес Пазарджик, ул. Плиска № 3,
срещу чл. 2, ал. 7 от Наредба № 4 от 16 февруари
1999 г. за регистриране и отчитане на продажби
в търговските обекти, издадена от министъра
на финансите.
Жалбоподателите твърдят, че атакуваната
разпоредба на чл. 2, ал. 7 от Наредба № 4 от 16
февруари 1999 г. за регистриране и отчитане на
продажби в търговските обекти е в противоре-
чие със законовия текст—чл. 102 от Закон за
данък върху добавената стойност (ЗДДС). За-
конът не предвижда издаването на “касови бе-
лежки от кочан” и съответно не съществува за-
конова делегация министърът на финансите да
регламентира издаването на подобни докумен-
ти за регистриране на продажби. Поради това
се приема, че обжалваната подзаконова норма
е нищожна, евентуално незаконосъобразна и
следва да бъде отменена.
Допълнително се поддържа, че обжалвана-
та разпоредба е в противоречие с чл. 134, ал. 2
от Конституцията и чл. 1, ал. 2 във връзка с
чл. 4, т. 3 от Закона за адвокатурата. Според
разбирането на жалбоподателите адвокатска-
та дейност е вид конституционна дейност, ко-
ято не може да бъде упражнявана от търговец.
Тя е уредена със специален закон и по своята
същност се различава от търговската дейност
и адвокатската кантора не може да се квали-
фицира като “търговски обект”.
Ответникът по жалбата—министърът на
финансите, чрез процесуалните си представи-
тели Албена Николова и Цветослава Иванова
оспорва жалбата. Твърди, че същата е неосно-
вателна, тъй като не е налице твърдяното про-
тиворечие. Съображенията са изложени под-
робно в представената писмена защита. Според
министъра на финансите чл. 102 ЗДДС говори
изобщо за касова бележка, а не само за касова
бележка от фискално устройство, и това може
да се счита като основание министърът на фи-
нансите да уреди режима на издаване не само
на касова бележка от фискално устройство, но
и на касова бележка от кочан. Признава се по-
нататък, че разпоредбата на чл. 2, ал. 3 от на-
редбата създава изключения от общото прави-
ло за регистриране на продажбите с издаване
на касова бележка от фискално устройство, а
чл. 2, ал. 7 създава друг ред и начин за регист-
риране и отчитане на продажбите на лицата, за
които е изключено прилагането на общия ре-
жим за отчитане на оборотите от продажби чрез
издаване на касова бележка от фискално уст-
ройство. Цитира се чл. 137а ЗДДС, предвиж-
дащ административно наказание за неиздаване
на касова бележка от кочан, заверен от данъч-
ните органи. Според министъра на финансите
тази разпоредба доказва, че законодателят вла-
га едно и също съдържание в термина “касова
бележка” независимо дали тя е издадена от фис-
кално устройство, или е написана на кочан. Из-
лагат се и съображения в смисъл, че образецът
на договор за правна защита и съдействие, ут-
върден от Висшия адвокатски съвет, съдържа
реквизитите, предвидени в чл. 25, ал. 6 и чл. 23,
ал. 2 от Наредба № 4 от 1999 г. на министъра на
финансите. Самата наредба не нарушава основ-
ните на адвокатската дейност принципи на не-