Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 91

Б Р О Й  97
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  91
в съответната категория, така и критериите за
разграничаване на отделните нива на риск по
категории.
ж) Значителна концентрация на сделки в
рамките на дадена рискова категория е допус-
тима единствено при наличие на убедителни
данни, удостоверяващи, че категорията обхва-
ща разумно тесен интервал на параметъра LGD
и че нивото на риска от неплащане при всички
сделки в рисковата категория попада в този
интервал.
з) Инвестиционен посредник, използващ
методите, посочени в т. 1.1.4 от раздел I за оп-
ределяне на рискови тегла за експозиции по
специализирано кредитиране, не е длъжен да
има рейтингова скала на длъжника, която да
дава количествена оценка на риска от неизпъл-
нение на длъжника за посочените експозиции.
За тези експозиции инвестиционният посред-
ник трябва да има не по-малко от 4 категории
за редовни длъжници и поне една категория за
длъжници в неизпълнение.
1.1.2. Експозиции на дребно
а) Рейтинговата система за експозиции на
дребно трябва да отчита риска на длъжника и
сделката, както и всичките им съществени ха-
рактеристики.
б) Степента на разграничаване на рискови-
те категории следва да осигури достатъчен брой
експозиции в дадена категория или група за
адекватно количествено измерване и потвърж-
даване характеристиките за загуба по катего-
рии или рейтингови групи. При разпределени-
ето на експозициите и длъжниците в рисковите
категории или рейтингови групи следва да се
избягва прекомерна концентрация.
в) Процесът за отнасяне на експозициите
по рискови категории или рейтингови групи
трябва да гарантира адекватно разграничава-
не на риска, групиране на достатъчно едно-
родни експозиции и точно и последователно
измерване на характеристиките за загубата
по рискови категории или рейтингови групи.
За закупени вземания групирането следва да
отразява практиките на продавача и разно-
родността на клиентите.
г) Инвестиционният посредник трябва да
отчита следните рискови фактори при отнася-
не на експозициите по рискови категории или
рейтингови групи:
—рискови характеристики на длъжника;
—рискови характеристики на сделката,
включително видове продукти и/или обезпе-
чения, като се вземат предвид случаите, при
които няколко експозиции имат едно и също
обезпечение;
—наличие на просрочие, освен в случаите,
когато инвестиционният посредник удостове-
ри пред заместник-председателя, че просрочи-
ето не представлява съществен рисков фактор
за експозицията.
1.2. Отнасяне по рискови категории или рей-
тингови групи
1.2.1. Всеки инвестиционен посредник след-
ва да разполага с конкретни дефиниции, проце-
си и критерии за отнасяне на експозициите по
рискови категории или рейтингови групи в да-
дена рейтингова система и да отговаря на след-
ните изисквания:
а) дефинициите за рискови категории или
рейтингови групи и критериите са достатъчно
подробни, за да позволят на лицата, отговорни
за присъждане на рейтинг, да отнасят длъжни-
ците или сделките, представляващи сходни рис-
кове, към една и съща рискова категория или
рейтингова група; това отнасяне се извършва
последователно по групи дейности, структурни
звена и географски райони;
б) документирането на рейтинговия процес
следва да позволява на трети лица да установят
отнасянето на експозициите към рискови кате-
гории или рейтингови групи, както и да оценят
дали това отнасяне е уместно;
в) критериите следва да бъдат в съответст-
вие с вътрешните правила и стандарти за кре-
дитиране и с политиката за третиране на проб-
лемни длъжници или сделки на инвестицион-
ния посредник.
1.2.2. Инвестиционният посредник взема
предвид цялата приложима информация при
отнасяне на длъжниците и сделките към риско-
вите категории или рейтингови групи. Инфор-
мацията следва да бъде актуална и да позволя-
ва на инвестиционния посредник да прогнози-
ра бъдещото състояние на експозицията. По-
ограничената информация, с която разполага
инвестиционният посредник, изисква по-кон-
сервативен подход при отнасяне на експозици-
ите към длъжниците и сделките по рискови ка-
тегории или рейтингови групи. Когато инвес-
тиционният посредник използва външни рей-
тинги като база при определяне на вътрешния
рейтинг, той трябва да се увери, че се отчита и
наличието на друга приложима информация.
1.3. Отнасяне на експозиции
1.3.1. Експозиции към търговски предприя-
тия, институции, национални правителства и
централни банки
а) В процеса по разрешаване на кредити все-
ки длъжник се отнася към съответна категория
длъжници.
б) Инвестиционен посредник, на когото е
разрешено да използва собствени оценки на
параметъра LGD и/или конверсионните коефи-
циенти, отнася всяка експозиция към съответ-
ната рискова категория сделки като елемент от
процеса по разрешаване на заеми.
в) Инвестиционен посредник, който използ-
ва методите, посочени в т. 1.1.4 от раздел I за
отнасяне на рисковите тегла на експозиции по
специализирано кредитиране, отнася всяка от
тези експозиции към рисковите категории съг-
ласно т. 1.1.1, буква “з”.
г) На всяко отделно юридическо лице, към
което инвестиционният посредник има експози-
ция, се присъжда отделен рейтинг. Инвестици-