Държавен вестник, бр. 19, 2009 г., стр. 15

Б Р О Й  19
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
а) ансамбъл—териториално обособима
структура от обекти на недвижимото култур-
но наследство, чиито елементи се намират в
определени смислови, пространствени и ес-
тетически връзки помежду си и с прилежаща-
та им среда;
б) комплекс—разновидност на ансамбъла,
чиито елементи са функционално свързани;
в) историческо селище—урбанизирана струк-
тура, наситена с културно-исторически ценнос-
ти от една или няколко епохи;
г) историческа зона—обособена селищна,
извънселищна, подземна територия или част от
акватория, наситена с културни и исторически
ценности от една или няколко епохи;
д) археологически резерват—обособена те-
ритория, наситена с археологически недвижи-
ми ценности.
Чл. 49. Според степента си на застрашеност
недвижимите културни ценности са:
1. културни ценности в риск—за които съ-
ществува потенциална заплаха от нанасяне на
щети или унищожаване поради:
а) разположение в земетръсни зони, зони на
мащабни строителни проекти, в близост до те-
ритории с голям риск от наводнения или прог-
ресиращи промени от геологически, климатич-
ни и други природни фактори;
б) опасност от избухване на въоръжен конф-
ликт и терористични нападения;
2. застрашени културни ценности—за които
съществува реална опасност от нанасяне на
щети, вандализъм, унищожаване или от сери-
озно нарушаване на тяхната цялост поради:
а) бърз разпад на оригиналната им субс-
танция, водеща до сериозна промяна в струк-
турата;
б) бързо влошаване на състоянието на окол-
ната среда;
в) видима загуба на автентичния вид.
Чл. 50. (1) Според културната и научната
стойност и обществената значимост недвижи-
мите културни ценности се включват в следни-
те категории:
1. “световно значение”—вписаните в Списъ-
ка на световното наследство;
2. “национално значение”—археологически-
те резервати, както и други културни ценности
с изключителна стойност за културата и исто-
рията на страната;
3. “местно значение”—свързаните с култу-
рата и историята на населени места, общини
или области;
4. “ансамблово значение”—поддържащите
пространствената характеристика и архитектур-
ната типология на груповата ценност, към ко-
ято принадлежат.
(2) Редът за определяне категорията на не-
движимите културни ценности по ал. 1 се опре-
деля с наредба на Министерския съвет по пред-
ложение на министъра на културата.
(3) Статутът на археологическите резервати
по ал. 1, т. 2 се определя със закон за всеки от-
делен резерват.
Чл. 51. Класификацията на движимите кул-
турни ценности се извършва въз основа на:
1. тяхната принадлежност към определен
исторически период;
2. научната и културната област, към която
се отнасят.
Чл. 52. Според принадлежността им към
определен исторически период движимите кул-
турни ценности са: праисторически, антични,
средновековни, възрожденски, от ново и най-
ново време.
Чл. 53. Според научната и културната област,
към която се отнасят, движимите културни
ценности са:
1. археологически: движими вещи, открити
в земята, на повърхността є или под водата и
свидетелстващи за епохи и цивилизации, които
са обект на археологията;
2. етнографски: движими вещи, които са
свидетелства за начина на живот и работа, тра-
дициите, обичаите, обредите, вярванията и за-
наятите и дават възможност да се проучат ет-
ническите характеристики и промените в мате-
риалната и нематериалната култура;
3. исторически: движими вещи, свързани с
исторически събития и с живота и дейността на
изтъкнати личности;
4. художествени: произведения на изобрази-
телните изкуства във всичките им техники и
разновидности;
5. природни: образци от флората, фауната,
палеонтоложки и минерални образувания;
6. технически: произведения на техническа-
та култура;
7. архивни: документи с културно и научно
значение, независимо от времето, мястото, но-
сителя и техниката на създаването им;
8. книжовни: ръкописни културни ценнос-
ти до края на 18 век, старопечатни редки и
ценни издания, които притежават научна, кул-
турна, полиграфическа или библиографска
стойност;
9. литературни: документални и веществени
културни ценности, свързани с цялостната ис-
тория на литературата.
Чл. 54. (1) Според научната и културната
стойност движимите културни ценности могат
да получат статут на национално богатство.
(2) Национално богатство е културна цен-
ност с изключително значение за науката, кул-
турата, природата или техническия прогрес,
чието разрушаване, повреждане или погиване
е непоправима загуба за обществото и която
отговаря на поне един от следните критерии:
1. да представлява единствен, най-характе-
рен или рядък пример за човешка дейност или
творчество за периода, от който произхожда;