Държавен вестник, бр. 27, 2014 г., стр. 33

БРОЙ  27	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33  
чл. 646, ал. 2, т. 2 и 4 ТЗ за отмяна на дейст­
вия и сделки, които пряко увреждат масата 
на несъстоятелността.
 – Изключено е с новата алинея 5 на чл. 646 
ТЗ прилагането на чл. 646, ал. 2, т. 1 и 3 ТЗ 
относно определени нормални действия и 
сделки, ако изпълнението е в кръга на оби­
чайната дейност на длъжника и ако нямат 
преферентен ефект, с което приложното поле 
на исковете за попълване масата на несъсто­
ятелността също се свива. 
 – Засилена е защитата на правата на трети 
добросъвестни лица, придобити възмездно 
преди вписване на исковата молба (чл. 647, 
ал. 7 и чл. 649, ал. 3 ТЗ), тъй като относител­
ната недействителност на действия и сделки 
не може да им бъде противопоставена и също 
се стеснява приложното поле на исковете.
 – С изменението на чл. 649, ал. 1 ТЗ 
синдикът, а при бездействието му и всеки 
кредитор на несъстоятелността могат вече 
да предявяват всички отменителни искове 
по чл. 645, 646 и 647 ТЗ.
 – Уеднаквени са с изменението на чл. 649, 
ал. 1 ТЗ условията и сроковете за предявява­
не на всички искове за попълване масата на 
несъстоятелността.
 – Уредена е възможността в чл. 649, ал. 2 
ТЗ в случаите по ал. 1 синдикът, съответно 
кредиторът, да предявява и обусловените от 
посочените искове осъдителни искове, с което 
се засилва и облекчава защитата на кредито­
рите на несъстоятелността.
 – Включена е в изменената редакция на 
чл. 647, ал. 1, т. 4 и 5 ТЗ и хипотезата на лично 
обезпечение за чужди задължения.
Изброените законодателни изменения са 
съдържателни и в своята съвкупност целят 
усъвършенстване на правната рамка на про­
изводството, неговото ускоряване, премахване 
на злоупотребите със сроковете по отменения 
режим, защита правата на третите добросъ­
вестни лица и въвеждане на по-стройна уредба. 
ІІІ. Оспорените разпоредби уреждат тем­
поралното действие на чл. 645, 646, 647 и 649 
ТЗ в редакцията им съобразно ЗИДТЗ (ДВ, 
бр. 20 от 2013 г.) по следния начин:
„§ 14. (1) Параграф 7, § 8 относно ал. 2 и 
ал. 5 – 7, § 9 и 10 се прилагат за заварените от 
този закон производства по несъстоятелност и 
искови производства за попълване масата на 
несъстоятелността. (Разпоредбата се оспорва 
от вносителите на искането само в частта 
„ и искови производства за попълване масата 
на несъстоятелността“.)
(2) В едномесечен срок от влизането в сила 
на този закон предявените искове по досе­
гашните разпоредби на чл. 645, ал. 4, чл. 646, 
ал. 2, т. 1 и 3, чл. 647 и 649, по които произ­
водствата са висящи, могат да бъдат оттеглени 
без съгласието на ответниците, независимо 
от фазата, в която се намира производството.
§ 15. Предявените до влизането в сила на 
този закон искове по чл. 646, ал. 2, т. 2 и 4 
се решават по досегашния ред.“
Съдът е длъжен да отбележи, че запазването 
отчасти на досегашния ред и придаването на 
незабавно действие на разпоредби от новия 
закон в производството по несъстоятелност 
не е новост в законодателството и подобен 
подход е използван в § 8, ал. 1 и 2 ПЗРЗИДТЗ 
(ДВ, бр. 63 от 1994 г.); § 101, ал. 1 ПЗРЗИДТЗ 
(ДВ, бр. 58 от 2003 г.); § 165, ал. 1 ПЗРЗИДТЗ 
(ДВ, бр. 38 от 2006 г.) и § 22 ПЗРЗИДТЗ (ДВ, 
бр. 101 от 2010 г.).
В искането не са изложени конкретни до­
води защо според вносителите § 14, ал. 2 и 
§ 15 ПЗРЗИДТЗ са противоконституционни. 
Първата от тях допуска възможността за от­
тегляне на исковете по висящи производства 
в едномесечен срок от влизане в сила на този 
закон, който срок е изтекъл на 4.04.2013 г., 
тоест преди постъпване на искането в Консти­
туционния съд – 22.05.2013 г. Оттеглянето на 
искове е допуснато, независимо от фазата на 
производството и от съгласието на ответника, 
поради което съставлява изключение от общия 
ред по чл. 621а, ал. 3, т. 3 ТЗ и чл. 232 ГПК. 
Разпоредбата е процесуалноправна и прин­
ципът е, че се прилага с влизането є в сила 
и по отношение заварените правоотношения, 
поради което тя не е противоконституционна 
на твърдяното основание за обратно действие. 
Съдът е на мнение, че процесуална разпоредба, 
с която се предоставя правна възможност, и 
то при по-облекчен режим, не е противокон­
ституционна, още повече че използването 
на тази възможност зависи единствено от 
субективната преценка на ищците.
Съдът намира, че и разпоредбата на § 15 
ПЗРЗИДТЗ не противоречи на Конституцията, 
защото тя запазва досегашния ред за довърш­
ване на определени заварени производства. 
Законодателното разрешение не е произволно, 
както се твърди в искането, а е оправдано, тъй 
като е съобразено с характера на действията 
и сделките и с отмяната на разпоредбите на 
чл. 646, ал. 2, т. 2 и 4 ТЗ. 
Вносителите на искането излагат дово­
ди само относно оспорването на § 14, ал. 1 
ПЗРЗИДТЗ в частта „и искови производства 
за попълване масата на несъстоятелността“. 
Същевременно те изрично посочват, че не 
оспорват разпоредбата в частта относно при­
лагане на новия закон към заварените от него 
производства по несъстоятелност, защото не я 
намират за противоконституционна. Искането 
в голяма степен се основава на твърдението за 
създаването на двойствен режим с оспорените 
разпоредби поради прилагането по заварените 
производства на новия закон и прилагането 
на досегашния ред само към исковете по 
чл. 646, ал. 2, т. 2 и 4 ТЗ. Конституционният 
съд счита, че законови разпоредби са проти­