Държавен вестник, бр. 26, 2010 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  26
§ 17. В чл. 13 се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. Създава се нова ал. 2:
„(2) Животинските продукти, предназначени 
за пазара, се окачествяват и класифицират съ­
гласно изискванията на Закона за прилагане на 
Общите организации на пазарите на земеделски 
продукти на Европейския съюз.“
2. Досегашната ал. 2 става ал. 3 и се из­
меня така:
„(3) Обектите за отглеждане на селско­
стопански животни подлежат на вписване в 
Системата за идентификация на животните 
и регистрация на животновъдните обекти на 
Националната ветеринарномедицинска служба 
с уникален номер във връзка с осъществяване 
на епизоотичния контрол.“
3. Създават се ал. 4 – 8:
„(4) Животновъдните обекти, в които се 
отглеждат животни с цел добив на суровини и 
храни за лична консумация, се определят като 
лично стопанство и собствениците им нямат 
право да предлагат на пазара произведените в 
обекта суровини и храни.
(5) Животновъдните обекти, в които се 
отглеждат животни с цел добив на суровини и 
храни, които се предлагат на пазара, се опре­
делят като ферми и се регистрират по реда на 
чл. 137 от Закона за ветеринарномедицинската 
дейност.
(6) Зоотехническото обслужване на произ­
водството по смисъла на ал. 1 се осъществява 
от специалисти – зооинженери.
(7) Ветеринарното обслужване на животните 
се извършва по реда на Закона за ветеринар­
номедицинската дейност от ветеринарен лекар.
(8) Условията и редът за дейността на 
животновъдните стопанства в планинските и 
другите необлагодетелствани райони се опре­
делят с наредба на министъра на земеделието 
и храните.“ 
§ 18. В чл. 13а се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. В ал. 1  думите „ал. 2“ се заменят с 
„ал. 3“, а след думата „съгласно“ се добавя 
„зоотехническите“.
2. Алинея 2 се отменя.
§ 19. Създава се чл. 13б:
„Чл. 13б. (1) Собственик, който отглежда сел­
скостопански животни в обект по чл. 13, ал. 5, 
трябва да има необходимата квалификация за 
това. Когато собственикът няма необходимата 
квалификация, е длъжен да сключи договор за 
изпълнение на задълженията по отглеждането 
на животните с лице, което притежава необ­
ходимата квалификация.
(2) Лицата по ал. 1, които нямат специализи­
рано селскостопанско образование, трябва да са 
преминали курс на квалификационно обучение 
и да са получили документ за професионална 
квалификация от обучаваща институция.
(3) Лицата по ал. 1 притежават и съхраняват 
документите, удостоверяващи собствеността 
или правото на ползване на сградния фонд и 
животните в определен животновъден обект.
(4) Селскостопанска дейност в една ферма 
се извършва само от едно лице.
(5) Лицето по ал. 4 може да упражнява сел­
скостопанска дейност в повече от една ферма.“
§ 20. В чл. 14ж  ал. 2 се отменя.
§ 21. В чл. 14з се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. В ал. 1 думите „и гарантиране“ се заменят 
със „за подпомагане“, а след думите „мери под“ 
се добавя „наем или“.
2. В ал. 3 думата „продоволствието“ се за­
меня с „храните“, а думите „силно засегнати 
от храстовидна и плевелна растителност мери 
и пасища“ се заменят със „слабопродуктивни 
земи и земи в обезлюдени райони“.
§ 22. В чл. 15 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думата „продоволствието“ се заменя 
с „храните“, а думите „търговия с“ се заменят 
с „предлагане на пазара на“.
2. В ал. 3 навсякъде думата „продоволстви­
ето“ се заменя с „храните“.
3. В ал. 4, т. 4 думата „асоциация“ се заменя 
с „организация“.
§ 23. В чл. 15а се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думата „продоволствието“ се за­
меня с „храните“.
2. В ал. 2 в текста преди т. 1 думата „про­
доволствието“ се заменя с „храните“.
3. В ал. 3 думата „двумесечен“ се заменя с 
„едномесечен“, а думата „продоволствието“ се 
заменя с „храните“.
4. В ал. 5 думата „продоволствието“ се за­
меня с „храните“.
5. В ал. 6 в текста преди т. 1 думата „про­
доволствието“ се заменя с „храните“.
6. В ал. 8 в текста преди т. 1 думите „Тър­
говията с“ се заменят с „Предлагането на 
пазара на“.
§ 24. Член 18 се изменя така:
„Чл. 18. (1) Всички породи животни в Репуб­
лика България формират генетичните ресурси 
в животновъдството.  
(2) Породите селскостопански животни се 
класифицират, както следва:
1. местни;
2. локално адаптирани и новосъздадени;
3. трансгранични;
4. интродуцирани;
5. синтетични популации.
(3) В зависимост от рисковия статус местните 
и локално адаптираните породи селскостопан­
ски животни се класифицират, както следва:
1. изчезнали породи;
2. изчезващи породи;
3. застрашени от изчезване;
4. незастрашени от изчезване.
(4) Най-ценната в развъдно отношение част 
от всяка порода формира нейния генофонд, а 
съвкупността от генофонда на всички породи 
формират националния генофонд.