Държавен вестник, бр. 47, 2004 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  47
IV. Формат на изпита
Компонентите, включени в държавния зрелостен
изпит по немски като втори чужд език, са 3 (три) на
брой: “слушане с разбиране”, “четене с разбиране” и
“писмено изразяване”—тема—разсъждение на базата
на поговорка или афоризъм.
А) Слушане с разбиране
Слуша се аудиозапис на текст с научнопопулярен
характер. Компонентът има за цел да провери умението
на ученика да разбира текст на актуална тема, прочетен
сравнително бавно и ясно на стандартен немски език.
По съдържанието на чутия текст са формулирани
твърдения в писмена форма. Срещу всяко от тях са
посочени два алтернативни отговора (вярно—невярно).
Преди прослушването на текста учениците се за-
познават самостоятелно с поставената задача. Те слу-
шат текста 2 пъти. При първото прослушване е забра-
нено воденето на бележки, за да се избегне разконцен-
трирането. Следва пауза от 3 минути за осмисляне на
чутото и евентуално попълване на отговорите.
По време на второто слушане учениците могат да
попълват работния лист. След приключване на второто
четене се дават 3 минути за довършване на задачата.
След изтичане на това време учениците преминават към
изпълнение на следващата задача.
Б) Четене с разбиране
Предлага се оригинален публицистичен или науч-
нопопулярен текст с обем около 300 думи. С тази зада-
ча се проверява умението на ученика да извлича основ-
ната информация от научнопопулярен текст на стан-
дартен немски език.
Компонентът “четене с разбиране” съдържа две от
посочените типове задачи:
I свързване на заглавия с откъси от текста;
I задача от типа множествен избор (multiple choice);
I отговор на формулирани към текста въпроси;
I довършване на изречения с информация от текста.
В) Задача за писмено изразяване—съчинение-раз-
съждение
Ученикът има право да избира между две теми. Те
предполагат разсъждения на базата на избрана посло-
вица, поговорка, крилата фраза, сентенция, афоризъм.
За улеснение са дадени по няколко поддържащи въпро-
са към всяка тема. Ученикът не е задължен да се води
по тях, те служат само за ориентация. Дължината на
съчинението трябва да бъде около 160 (± 10) думи.
V. Изисквания за оценяване
5.1. Съотношението на отделните компоненти от
изпита е:
• слушане с разбиране: 20 %;
• четене с разбиране:    40 %;
• писмено изразяване:  40 %.
5.2. Критерии за оценяване:
А) Слушане с разбиране
Всеки верен отговор се оценява с определен брой
точки. За неверен отговор не се дават точки.
Б) Четене с разбиране
Всеки верен отговор се оценява с определен брой
точки. За неверен отговор не се дават точки.
• При задача за свързване на заглавия с откъси от
текста се дава определен брой точки за всяко вярно
свързано заглавие.
• При задача от типа множествен избор (multiple
choice) се предлага  само един верен отговор. Всички
останали отговори са грешни и не получават точки.
• При задача за довършване на изречения с инфор-
мация от текста за верен се счита само отговор, съдър-
жащ конкретната липсваща информация.
• При отговор на формулирани към текста въпроси не
се санкционират маловажни лексикални и граматични
грешки, които не нарушават разбирането. При такава за-
дача е важна прецизността на представената в отговора
информация. Неясни, твърде общи, отклоняващи се от
въпроса отговори и такива, изпълнени с грешки, водещи
до неразбиране, се считат за неверни и не получават точки.
В) Писмено изразяване—съчинение-разсъждение
1. Съдържание
Изисквания към съдържанието и структурата на
съчинение-разсъждение:
За тема на съчинението може да послужи поговор-
ка, афоризъм, сентенция или крилата фраза. Структу-
рата на съчинението съдържа:
• увод;
• изложение; и
• заключение.
В увода се формулира тезата на базата на мисли,
чувства и лични впечатления, породени от заглавието.
Цел на изложението е изразяването на собствена
позиция по поставената тема. В изложението трябва да
се защити и убедително да се аргументира тезата, като
се подкрепи с примери.
Една от възможностите за заключение е да се син-
тезира кратко всичко, написано до момента.
Максималният брой точки за съдържание е 12.
2. Начин на изразяване
Начинът на изразяване се оценява, както следва:
• богатство на изразните средства
макс. 1,5 т.
• синтаксис
макс. 1,5 т.
• стилистична адекватност
макс. 1,5 т.
• умела употреба на конектори
макс. 1,5 т.
Скала за оценявяне:
1,5 т. = много добро ниво;
1,0 т. = добро ниво;
0,5 т. = задоволително ниво;
0 т.   = незадоволително ниво.
Максималният брой точки за начин на изразяване е 6.
3. Граматика и правопис
Грешките се определят по вид. Проверителят ги
отбелязва в полето на изпитния лист за съчинение-раз-
съждение по следния начин:
Z (Zeichensetzung)
= 0,25 грешка—за допусната
пунктуационна грешка;
R (Rechtschreibung)
= 0,50 грешка—за допусната
правописна грешка;
G (Grammatik)
= 1,00 грешка—за допусната
граматична грешка;
А (Ausdruck)
= 1,00 грешка—за допусна-
та лексикална грешка.
Грешките се събират, умножават се по 100 и се раз-
делят на броя на думите в резюмето. Така полученото
число определя индекса на грешка. То се сравнява в
приложената таблица и се превръща в брой точки.
Повтаряща се грешка, например грешно употребен
определителен член, се отбелязва в полето за провери-
теля в скоби и се санкционира само веднъж.
Например:
20 грешки Ч 100
––––––––– =10,00 (индекс на грешка)—
200
               съответства на 5,5 точки.
Максималният брой точки за граматика и право-
пис е 12.
Таблица за превръщане на индекса на грешка в точки
Индекс на
Индекс на
Точки
грешка
грешка
-
1,0
12,00
1,0
1,75
11,5
1,75
2,50
11,0
2,50
3,25
10,5
3,25
4,0
10,0
4,0
4,75
9,5
4,75
5,50
9,0
5,50
6,25
8,5
6,25
7,0
8,0
7,0
7,75
7,5
7,75
8,50
7,0
8,50
9,25
6,5
9,25
10,0
6,0
10
10,75
5,5
10,75
11,50
5,0
11,50
12,25
4,5
12,25
13,0
4,0
13,0
13,75
3,5
13,75
14,50
3,0
14,50
15,25
2,5
15,25
16,0
2,0
16,0
16,75
1,5
16,75
17,50
1,0
17,50
18,25
0,5
Над 18,25
0,0
Крайната оценка от компонента “писмено изразя-
вяне” се получава, като се съберат точките за съдържа-
ние, начин на изразяване и граматика и правопис.