Държавен вестник, бр. 44, 2004 г., стр. 64

С Т Р .  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  44
3.2.12. Електромагнитна съвместимост
Алармените системи на превозните средства тряб-
ва да удовлетворяват съответните технически изисква-
ния и по-специално по отношение на електромагнитна-
та съвместимост (ЕМС).
3.2.13. Защита срещу фалшива аларма при удар на
превозното средство
Проверява се удар с енергия до 4,5 J, създаден от
тяло с формата на полусфера с диаметър 165 mm и твър-
дост (70 ± 10) Shore A, и приложен със заоблената част
от неговата повърхност където и да е по каросерията на
превозното средство или остъкляването, дали не пре-
дизвиква фалшива аларма.
3.2.14. Защита срещу фалшива аларма при спадане
на напрежението
Проверява се бавно спадане на напрежението на
главната акумулаторна батерия при продължително
разреждане със скорост 0,5 V/h до напрежение 3V дали
не предизвиква фалшива аларма.
Условията на изпитване са посочени в т. 3.2.1.2.
3.2.15. Защитата срещу фалшив сигнал на система-
та за защита на обема на отделението за пътници
Системите, предназначени за защита на отделени-
ето за пътници, съгласно точка 1.1.1 се изпитват заедно
с превозното средство, което е в нормално състояние
(виж т. 3.2.1.2).
Системата, монтирана съгласно инструкциите на про-
изводителя, да не се задейства, когато е била подложена
5 пъти на изпитването по т. 3.2.13 през интервал 0,5 s.
Присъствието на хора, докосващи или обикалящи
около превозното средство (при затворени прозорци),
да не предизвиква фалшива аларма.
4. Инструкции
Всяка алармена система за превозно средство се
придружава от:
4.1. Инструкция за монтаж, съдържаща:
4.1.1. списък на превозните средства и на моделите
превозни средства, за които е предназначено устройст-
вото; този списък може да бъде конкретен или общ,
например “всички превозни средства с бензинови дви-
гатели и акумулаторни батерии с напрежение 12 V и
свързан към “маса” отрицателен полюс”;
4.1.2. начина на монтаж, илюстриран със снимки и/
или много ясни чертежи;
4.1.3. когато се отнася за алармени системи, включ-
ващи имобилайзер, трябва да бъде осигурена допълни-
телна инструкция по отношение на съответствието с
изискванията на приложение № 10.
4.2. Образец на сертификат за монтаж е посочен в
част III.
4.3. Общи инструкции към купувача на алармената
система, които да насочва неговото внимание към:
—изискването алармената система да бъде монти-
рана в съответствие с инструкциите на производителя;
—необходимостта да се избере добър монтьор (съ-
щият може да бъде препоръчан и от производителя);
—изискването сертификатът за монтаж, приложен
към алармената система, да се попълни от монтьора.
4.4. Инструкция за експлоатация
4.5. Инструкция за поддържане
4.6. Общо предупреждение за опасността от извър-
шване на каквито и да са изменения или допълнения
към алармената система; такива изменения или допъл-
нения автоматично правят невалиден сертификата за
монтаж по т. 4.2.
4.7. Информация за мястото (местата) на марки-
ровката за одобряване, посочена в приложение № 7 към
тази наредба, и/или на сертификата за съответствие,
посочен в приложение № 8.
Част II
Изисквания към превозни средства по отношение на
оригиналната им алармена система
1. Общи изисквания
1.1. Алармената система да е оформена и вградена
по такъв начин, че да създава алармен сигнал в случай
на проникване в превозното средство или на влияние
върху него.
Сигналът за тревога е звуков, като допълнително
може да включва светлинни сигнални устройства или е
аларма с радиовръзка, или комбинация от тези въз-
можности.
1.2. Превозните средства, оборудвани с оригинални
алармени системи, да отговарят на съответните техни-
чески изисквания, по-специално по отношение на елек-
тромагнитна съвместимост (ЕМС).
1.3. Ако оригиналната алармена система за превозни
средства включва възможността да излъчва радиосиг-
нали, например за включване и изключване на алармата
или на излъчването на сигнала, тя изпълнява съответни-
те изисквания на стандартите ETSI. Честотата е 433,92
MHz при максимална излъчвана мощност 25 mW.
1.4. Оригиналната алармена система и нейните ком-
поненти не се задействат по невнимание, в частност
когато двигателят е в работещо състояние.
1.5. Повреди в оригиналната алармена система или
повреди на нейното електрическо захранване не се от-
разяват на безопасната работа на превозното средство.
1.6. Оригиналната алармена система, нейните ком-
поненти и контролираните от нея части са монтирани
по такъв начин, че до минимум е сведена опасността да
бъде направена неработоспособна, или да бъде унищо-
жена бързо и без привличане на вниманието, чрез из-
ползването например на евтини инструменти, които
могат да бъдат лесно скрити, на оборудване или само-
делни приспособления, които могат да бъдат лесно
използвани на публично място.
1.7. Алармената системата е разработена така, че
даването “на късо” на която и да е сигнална верига не
поврежда никоя от функциите є освен тази, чиято вери-
га е била дадена “на късо”.
1.8. Оригиналната алармена система може да включ-
ва имобилайзер, който да съответства на изискванията
на приложение № 10.
2. Специфични изисквания
2.1. Обхват на защитата
2.1.1. Общи разпоредби
Оригиналната алармена система установява и сиг-
нализира поне отварянето на която и да е от вратите на
превозното средство, капака на двигателя и багажника.
Повредата или изключването на източниците на свет-
лина, например светлините на отделението за пътници,
не разстройва функционирането на управлението.
Инсталирането на допълнително действащи сензори:
—при проникване в превозното средство, контрол
на обема на отделението за пътници, контрол на стък-
лата на прозорците, счупване на който и да е остъклен
участък, или
—опит за кражба на превозното средство, например
със сензор, чувствителен към накланяне,
е позволено, като се имат предвид мерките за пред-
пазване от ненужно активиране на алармата (фалшива
аларма, виж т. 2.1.2).
Тъй като тези допълнителни сензори създават сиг-
нал за тревога, както след като е настъпило проникване
(например при разбиване на остъклен участък), така и
при външни влияния (например вятър), сигналът на
алармата, активиран от един от допълнителните сензо-
ри, се задейства не-повече от 10 пъти в рамките на пе-
риодa, през който е задействана оригиналната аларме-
на система.
В този случай периодът на задействане се определя
от времето, необходимо на притежателя/ползвателя на
превозното средство за изключване на системата.
Някои видове допълнителни сензори, например за
контрол на обема на отделението за пътници (ултраз-
вукови, инфрачервени) или сензори за накланяне и т. н.,
могат да бъдат деактивирани по желание на притежа-
теля/ползвателя на превозното средство. В този случай
всеки път преди да бъде включена оригиналната алар-
мена система на превозното средство, се извършват
действията, необходими за тяхното деактивиране. Ко-
гато системата е във включено състояние, изключва-
нето на сензорите е невъзможно.