Държавен вестник, бр. 113, 2004 г., стр. 140

С Т Р .  140
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  113
1.—Управителният съвет на Футболен клуб “Шу-
мен—2001”—Шумен, на основание чл. 26 ЗЮЛНЦ
свиква общо събрание на членовете на клуба на
3.II.2005 г. в 17 ч. в сесийната зала на община Шумен
при следния дневен ред: 1. приемане на отчета на УС;
2. освобождаване от членство и приемане на нови чле-
нове; 3. избор на нов управителен съвет, председател
и контролен съвет; 4. приемане на промени в устава
на клуба; 5. текущи. При липса на кворум на основа-
ние чл. 27 ЗЮЛНЦ събранието ще се проведе същия
ден в 18 ч., на същото място и при същия дневен ред.
62960
84.—Управителният съвет на “Стопанска и инвес-
тиционна банка”—АД (СИБАНК), на основание чл. 93,
ал. 1 ЗППЦК уведомява акционерите и потенциалните
инвеститори за началото на публичното предлагане на
2 100 006 нови акции всяка с номинална и емисионна
стойност 10 лв. за увеличаване на капитала на дружес-
твото от 35 000 100 лв. на 56 000 160  лв. съгласно взето
решение на управителния съвет по т. 1 от протокол
№ 48 от 10.ХII.2004 г. С писмо изх. № РГ-05-02-15 от
17.ХII.2004 г. Комисията за финансов надзор е уведо-
мила “Стопанска и инвестиционна банка”—АД, че може
да обнародва и публикува настоящото съобщение, тъй
като то отговаря на изискванията на чл. 112а ЗППЦК.
1. Планирано използване на набрания чрез емисията
капитал: Набраният чрез емисията капитал се планира
да бъде използван в следните три основни направле-
ния: развитие на инвестиционното банкиране; увелича-
ване на дела на услугите “на дребно” в портфейла на
банката; инвестиции в разширяване, подобряване и
унифициране на клоновата мрежа на банката. Основ-
ните цели, които се планира да бъдат постигнати, са:
увеличаване на пазарния дял на банката, нарастване на
общата сума на управляваните активи и повишаване на
тяхната доходност; разширяване и модернизация на
клоновата мрежа, създаване на нови канали за продаж-
би и подобряване на достъпа на клиентите до продукти-
те на банката. Първото и второто направление на ин-
вестиране са свързани с търсенето на атрактивна до-
ходност при нисък и диверсифициран риск в дългосро-
чен план. Третото направление е свързано със страте-
гията на банката за постоянно повишаване на качест-
вото на банковите услуги и управлението на дейността
на банката. Разпределението на планираните инвести-
ции по трите направления е следното: развитие на ин-
вестиционното банкиране—50 % от набрания чрез еми-
сията капитал, развитие на “банкирането на дребно”—
35 %; разширяване на клоновата мрежа—15 %. 2. Рис-
кове за лицата, придобили акции на дружеството: По-
нятието риск е свързано с вероятността от неблагопри-
ятно развитие в дейността на емитента, в частност бан-
ката. Управлението и надзорът на риска представляват
оценка на неговото ниво, а прилаганите методи за оцен-
ка, наблюдение и управление водят към поемане на
минимален риск при реализирането на доход за банка-
та. Рисковете, оказващи влияние върху инвестирането
в ценните книжа на дружеството, могат да се разделят
на две групи: 1. Систематични рискове—такива, които
оказват влияние върху всички икономически агенти, и
тяхното влияние не може да се елиминира, а единстве-
но би могло да се редуцира. 2. Несистематични риско-
ве—такива, които оказват влияние върху малък брой
агенти (тези рискове често са наричани “специфични
рискове”). Систематични рискове: 1. Политически риск:
Степента на политическия риск се асоциира с вероят-
ността за промени в неблагоприятна посока на водена-
та от правителството икономическа политика и, като
следствие от това, с опасността от негативни промени
в общия инвестиционен климат в страната. Членството
в НАТО, наличието на последователност и политичес-
ки консенсус по въпросите за членство на България в
ЕС, доближаването на националното законодателство
до това на страните от ЕС, както и приемането от стра-
на на България на редица международни ангажименти
свеждат този риск до минимум. 2. Инфлационен риск:
Инфлационният риск най-общо се свързва с обезценка
на националната валута и спадане на реалната доход-
ност на инвестициите в страната. Данните за инфлаци-
ята за последните 6 години показват относително ни-
сък инфлационен риск за инвеститорите в акции, изда-
дени от български дружества. 3. Пазарен риск: предс-
тавлява рискът, който възниква от неблагоприятни
промени в нивата на пазарните цени на финансовите
инструменти. Пазарният риск включва: лихвен, валу-
тен и ценови риск: 3.1. Лихвен риск —възможността
приходите на банката да бъдат намалени или разходите
да бъдат увеличени вследствие на настъпили измене-
ния в нивата на лихвените проценти. За оценка на лих-
вения риск банката използва модела на дисбаланса
между лихвочувствителните активи и пасиви.  Той пред-
ставлява “таблица” на падежите или датите на промяна
на лихвения процент при активи/пасиви с периодично
променян лихвен процент, която разпределя активите,
пасивите и задбалансовите позиции в матуритетни зони
в зависимост от падежите на главниците и лихвите.
Анализът на дисбаланса показва експозицията на бан-
ката, изложена на риска от промени в лихвените про-
центи. Управлението на лихвения риск се осъществява
чрез: балансиране на активите и пасивите на банката
по отношение на срочност и чувствителност към изме-
ненията на лихвените проценти; преструктуриране на
портфейла от активи и пасиви на банката по време на
циклични изменения на лихвените проценти; определя-
не на размера и характера на лихвените проценти по
активните и пасивните операции на банката в зависи-
мост от тенденциите на развитие на финансовите паза-
ри; хеджиране на лихвения риск чрез дериватни инстру-
менти—лихвени суапове, фючърси, опции и др. 3.2. Ва-
лутен риск—възможността банката да претърпи загуби
или да пропусне печалби вследствие на неблагоприятни
промени на валутните курсове, засягащи експозициите є
в чуждестранна валута. За оценка на валутния риск бан-
ката използва метода на Value at risk (VAR), който из-
мерва потенциалната печалба/загуба от открита валут-
на позиция при промяна в пазарните валутни курсове,
очаквана с определена вероятност за предварително
зададен времеви хоризонт. Съгласно препоръките на
Базелския комитет и критериите на Българската народ-
на банка при прилагане на VAR моделът се използва
ниво на вероятност 99 % и времеви фактор 10 дни. С цел
непрекъснат контрол върху крайните резултати от мо-
дела банката извършва и т. нар. обратен анализ
(backtesting), с който се постига сравнение на реалните и
прогнозираните резултати. Управлението на валутния
риск цели поддържане на единична открита валутна
позиция в рамките на нормативните изисквания и вът-
решни лимити (за открити дилърски валутни позиции,
за еднократно открита спекулативно отворена позиция
и срок за закриването є): балансиране на активите и
пасивите на банката в различните валути по отношение
на срочност и размер; преструктуриране на портфейла
от активи и пасиви на банката по време на циклични из-
менения на валутните курсове; хеджиране на валутния риск
чрез дериватни инструменти—валутни суапове, фючър-
си, опции и др. 3.3. Ценови риск—възможността банката
да претърпи загуби от промяна в цените на финансови-
те инструменти (ценни книжа, дериватни инструменти,
обезпечения и др.). Оценката на ценовия риск се осно-
вава на статистически и динамичен анализ на пазарни-
те данни за цена и доход на финансовите инструменти,
тенденциите в изменението им, състоянието на финансо-
вия пазар като цяло. С цел изчисляване на максимално
допустими загуби се разработват различни сценарии ( на
база “Monte Carlo” симулации) за очаквано изменение
на пазарните цени на съответните финансови инстру-
менти, като по този начин се постига адекватна предста-
ва за поеманите рискове. Управлението на ценовия риск
се осъществява чрез диверсификация на портфейлите от
активи и пасиви на банката, като се държи сметка за
еластичността на финансовия актив по отношение на
ценовата динамика на пазара. Несистематични рискове:
1. Ликвиден риск: Ликвидният риск възниква главно
поради разминаване на падежната структура на активи-