Държавен вестник, бр. 87, 2005 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  87
(2) Когато НВМС прецени, че предприетите
мерки от компетентните органи на държавата
членка на произход са неефективни, съвместно
с тези органи взема решение за промяна на
мерките, а при необходимост—и за извършва-
не на проверки на мястото на произход.
(3) Когато в случаите по чл. 90 и 91, незави-
симо от предприетите мерки от органите на
страната на произход, се установят повтарящи
се нарушения, НВМС информира Европейска-
та комисия и компетентните органи на другите
държави членки.
Чл. 94. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба писмено уведомява изпращача
на пратката или негов представител и компе-
тентните органи на държавата членка на про-
изход за предприетите мерки по чл. 90, ал. 1 и
чл. 91, ал. 1 и причините за вземането им и
посочва реда за обжалване по българското за-
конодателство.
(2) Когато изпращачът или негов предста-
вител и компетентните органи на държавата
членка на произход не са съгласни с решение-
то на НВМС и при съгласие на спорещите стра-
ни в едномесечен срок от издаване на решени-
ето, те отнасят спора за решаване от Европейс-
ката комисия.
(3) Решението на Европейската комисия е
задължително за спорещите страни.
Чл. 95. Разходите по връщане, съхранение,
използване за други цели или унищожаване на
пратката са за сметка на изпращача.
Чл. 96. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба незабавно информира държави-
те членки и Европейската комисия при възник-
ване на незаразни болести или други причини,
които могат да представляват опасност за здра-
вето на хората или животните.
(2) В случаите по ал. 1 НВМС незабавно
предприема мерки за профилактика, ограни-
чаване и ликвидиране на болестите, за отстра-
няване на причините, а при необходимост—и
други мерки.
Чл. 97. Когато през Република България се
извършва транзитно преминаване на суровини
и храни от животински произход и при провер-
ката по чл. 80 се установи опасност за здравето
на хората или животните, НВМС предприема
мерките, предвидени във ветеринарното зако-
нодателство на Европейския съюз.
Чл. 98. (1) Когато Република България е
държава получател и при проверката на прат-
ката по чл. 80 се установи опасност за здравето
на хората или животните, НВМС незабавно
информира Европейската комисия и държави-
те членки.
(2) До произнасяне на Европейската коми-
сия НВМС предприема временни защитни мер-
ки по отношение на обектите, в които получе-
ните суровини и храни от животински произ-
ход се преработват, съхраняват и пускат на
пазара, а в случай на заразна болест определя
ограничителни зони, предвидени в българско-
то законодателство.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба незабавно информира Европейската
комисия и държавите членки за предприетите
мерки по ал. 2.
(4) В случаите по ал. 2 НВМС може да поис-
ка или Европейската комисия по своя инициа-
тива може да изпрати свои представители на
място за съвместно проучване на предприетите
мерки и представяне на становище по тях.
(5) Мерките, одобрени от Европейската ко-
мисия, са задължителни.
Чл. 99. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба уведомява Европейската коми-
сия и държавите членки за вида на контрола,
който осъществява върху суровини и храни от
животински произход, за които няма ветеринар-
номедицински изисквания на Европейския съюз.
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба изпраща информация до Европейската
комисия и държавите членки за изискванията,
които се прилагат при търговията със сурови-
ните и храните по ал. 1.
Чл. 100. (1) Когато пратки от суровини и хра-
ни от животински произход, произведени в дър-
жави членки, преминават през граничен инспек-
ционен ветеринарен пункт (ГИВП), официални-
те ветеринарни лекари извършват проверка само
на документите за произход на пратката.
(2) При редовно осъществявани директни
доставки на пратки от суровини и храни от
животински произход, транспортирани дирек-
тно между две държави членки, не се извършва
проверка на документите.
Раздел VI
Издаване на ветеринарномедицински докумен-
ти за животни, зародишни продукти и сурови-
ни и храни от животински произход
Чл. 101. (1) Ветеринарномедицинските до-
кументи, чрез които се удостоверява спазване-
то на ветеринарномедицинските изисквания за
придвижване, транспортиране, обмен, търговия,
изнасяне или пускане на пазара на животни,
зародишни продукти и суровини и храни от
животински произход, се издават от официални
ветеринарни лекари.
(2) Официалните ветеринарни лекари тряб-
ва да:
1. нямат интерес, пораждащ съмнение в тях-
ната безпристрастност по отношение на живот-
ните, суровините или храните от животински
произход при издаване на ветеринарномедицин-
ски документи;
2. познават спецификата на всеки ветеринар-
номедицински документ, който издават;
3. имат необходимите познания по здравео-
пазване на животните, ветеринарно-санитарен
и граничен ветеринарномедицински контрол;