Държавен вестник, бр. 113, 2025 г., стр. 13

БРОЙ  113	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13   
Народното събрание самоволно да взема 
решения, които не са в рамките на неговите 
конституционни правомощия“.
По отношение на твърдяното противо­
речие с чл. 8 от Конституцията вносителят 
сочи, че с приетите изменения е налице 
„пряка намеса от страна на законодателна­
та власт в правомощията на Президента“. 
Той посочва, че до приемането им чл. 19в 
от Закона за специалните разузнавателни 
средства е предвиждал председателят на 
Държавна агенция „Технически операции“ 
(ДАТО) да се назначава за срок от 5 го­
дини при споделена компетентност между 
държавния глава и правителството. Според 
вносителя така се засяга философията на 
тази разпоредба, изразяваща се в баланса 
на властите (законодателна, изпълнителна 
и съдебна), олицетворяван от институцията 
на президента. Вносителят поддържа, че с 
избора на председател на ДАТО от парла­
ментарно мнозинство, което е „продукт на 
конюнктурни действия“, се допуска полити­
зация на тази длъжност. Вносителят смята, 
че чрез приетите изменения „се дерогират и 
разпоредбите на чл. 105 и чл. 114 [от Консти­
туцията]“, защото е налице „вмешателство“ 
на Народното събрание в оперативната дей­
ност на президента, който е „обединител на 
нацията“ и който заедно с Министерския 
съвет при „споделена компетентност“ е оп­
ределял председател на агенцията. Така не 
само президентът, а и Министерският съвет 
се лишават от възможността за взаимен кон­
трол и споделяне на отговорност. В искането 
се сочи, че избирането и освобождаването 
на председател на агенцията от Народното 
събрание е в противоречие и с чл. 84, т. 8, 
предложение второ от Конституцията, за­
щото парламентът „отнема инициативата 
за упражняване дори на собственото си 
правомощие от неговите членове“.
По отношение на твърдяното противо­
речие на изменените разпоредби с чл. 92, 
ал. 1 и с чл. 100 от Конституцията вноси­
телят не сочи конкретни съображения, а то 
се обосновава с мотивите за нарушение на 
принципа на разделение на властите. Що 
се отнася до посочената в искането ал. 7 на 
чл. 98 от Конституцията, Съдът уточнява, 
че такава алинея няма и приема, че става 
дума за техническа грешка и доводите на 
вносителя са относно т. 7 на чл. 98.
Конституционният съд, за да се произне­
се по допустимостта на искането, съобрази 
следното: 
Искането е направено от субект на ини­
циатива съгласно чл. 150, ал. 1 от Консти­
туцията. 
В изп ъ л нен ие на разпореж да не о т 
12.11.2025 г. на съдия-докладчика искането 
е съобразено с изискуемите от чл. 17, ал. 1 
и 2 ЗКС и чл. 18, ал. 1 и 2 ПОДКС форма 
и реквизити по отношение на частично 
изменените разпоредби на чл. 19в, ал. 1, 2, 
3, 4, 6, 7 и 10 ЗСРС.
Конституционният съд не се е произна­
сял с решение или с определение за недо­
пустимост на искане със същия предмет, 
поради което не е налице отрицателната 
процесуална предпоставка по смисъла на 
чл. 21, ал. 6 ЗКС.
Предмет на искането е установяване на 
противоконституционност на части от раз­
поредби от закон, което е правомощие на 
Конституционния съд по чл. 149, ал. 1, т. 2, 
предл. първо от Конституцията.
В съответствие със своята практика и с 
направеното от вносителя уточнение Съдът 
приема, че се иска установяване на противо­
конституционност на: чл. 19в, ал. 1 в частта 
„избира с решение на Народното събрание“; 
чл. 19в, ал. 2 в частта „преизбран“; чл. 19в, 
ал. 3 в частта „трима“; чл. 19в, ал. 4 в частта 
„избирани“; чл.19в, ал. 6 в частта „решение 
на Народното събрание“; чл. 19в, ал. 7 в 
частта „Народното събрание с решение да 
избере“ и чл. 19в, ал. 10 в частта „избиращия, 
съответно назначаващия орган“ от Закона 
за специалните разузнавателни средства. 
Това искане следва да бъде допуснато за 
разглеждане по същество. 
Исканото от вносителя обявяване на 
противоконституционност на „отмяната на 
чл. 7, ал. 2, т. 5 от Закона за управление и 
функциониране на системата за защита на 
националната сигурност (изм. и доп.; ДВ, 
бр. 94 от 2025 г.)“ не се съдържа в първона­
чалното искане, а е посочено за първи път 
в уведомлението за изпълнение на разпо­
реждането на съдията докладчик. Тъй като 
с нито една разпоредба на ЗИЗСРС не се 
отменя тази разпоредба, а тя е отменена с 
§ 2 от заключителната разпоредба на Закона 
за изменение на Закона за Държавна аген­
ция „Национална сигурност“ (ДВ, бр. 90 от 
2025 г.), който е предмет на производството 
по конституционно дело № 14/2025 г., и тъй 
като не са изложени обстоятелствата, както 
предвижда чл. 18, ал. 2, т. 4 ПОДКС, на 
които се основава искането, това искане е 
недопустимо и на основание чл. 26, ал. 1,