Държавен вестник, бр. 8, 2016 г., стр. 82

СТР.  82	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  8
13501-4 +A1:2009 „Класификация на строител-
ни продукти и елементи по отношение на ре-
акцията им на огън. Част 4: Класификация 
въз основа на резултати от изпитвания на ус-
тойчивост на огън на компоненти на системи 
за управление на дим“. Клапите за контрол на 
дима се проектират с огнеустойчивост Е300 120 
(за клапи за контрол на дима с едно отделе-
ние) или ЕI 120 (за клапи за контрол на дима 
с повече от едно отделение).
Чл. 315. За смукателни вентилатори, свър-
зани към вентилационен смукателен канал с 
бетонни стени, натоварването е до 250 °C в 
продължение на 90 min поради охлаждащото 
действие на стените на канала. Други конструк-
ции на каналите изискват отделна проверка на 
температурното натоварване на вентилатора.
Чл. 316. Струйните вентилатори, включи-
телно електрическите връзки в зоната за дви-
жение на превозните средства, се проектират 
с клас F400 90 по БДС EN 13501-4 (при темпе-
ратура 400 оС, минимален срок на функциони-
ране 90 min). 
Чл. 317. Захранващите кабели на струйните 
вентилатори, които могат да бъдат изложени 
директно на пожара, трябва да имат огнеус-
тойчивост FE180/E90. 
Чл. 318. Струйните вентилатори, които се 
намират в близост до мястото на пожара, мо-
гат да откажат да функционират (табл. 17). Бро-
ят на вентилаторите, които ще отпаднат при 
пожар, се определя при моделиране на влия-
нието на пожара върху вентилацията, като се 
вземат предвид изискванията за топлоустойчи-
вост или данните в табл. 17. Понятията „пре-
ди“ и „след“ в таблицата следват посоката на 
движение на вентилационния поток в тунела.
Таблица 17
Разстояния, до които струйните вентилатори се 
предполага, че ще бъдат унищожени от пожар
Топлинна мoщ-
ност на пожара, 
MW
Разстояние 
преди пожара 
[m]
Разстояние 
след пожара
[m]
5
-
-
20
10
40
50
20
80
100
30
120
Чл. 319. Вентилатори могат да бъдат увре-
дени в случай на пожар, когато са изложени на 
много високи температури. Те могат да не са 
в действие и поради очакване на ремонт или в 
периода на рутинна поддръжка.
Чл. 320. Нивото на резервираност на вен-
тилаторите, прието за целите на проектира-
нето на вентилацията, се определя за всеки 
конкретен тунел. За да се осигури ефективна 
работа на вентилаторите при всички предви-
дими обстоятелства, в проекта на вентилаци-
ята се приемат следните индикативни нива на 
резервираност:
1. при нормална експлоатация – за тунели 
със струйни вентилатори 10 % от монтираните 
вентилатори, но не по-малко от два вентила-
тора, се разглеждат като излезли от експлоа-
тация при оразмеряване на вентилацията за 
нормално проветряване;
2. при проектен пожар – освен нивото на 
резервираност, прието за нормална експлоа-
тация, се изключват и засегнатите (унищоже-
ните) от пожара вентилатори на разстоянията, 
дадени в табл. 17.
Чл. 321. Големите вентилатори (центро-
бежни и осеви), монтирани на комини, шахти 
или в камери, трябва да имат 100 % резер-
вен капацитет и автоматично превключване 
от работния на резервния вентилатор. Когато 
повече от един вентилатор обслужва конкрет-
на вентилационна функция, е допустимо да се 
инсталира само един резервен вентилатор.
Чл. 322. При вентилационните схеми със 
струйни вентилатори резервните бройки от 
тях се съхраняват на склад, готови за незаба-
вен монтаж с помощта на налични специални 
люлки и автоплатформи. Подходящата налич-
ност на склад може да е 5 % от общия брой 
инсталирани струйни вентилатори, но броят 
на резервните вентилатори на склад във всеки 
момент от експлоатацията не трябва да е по-
малък от 3 % от инсталираните в тунела.
Чл. 323. При входовете на тунели с две тръ-
би близостта на двата портала може да доведе 
до постъпване на изпускания от едната тръба 
дим или отработени газове в другата тръба, 
особено при неблагоприятни ветрови условия. 
Нивото на рециркулация зависи от скоростта 
на изтичане, мощността на пожара, посоката 
и скоростта на вятъра, геометрията на порта-
лите, взаимното им разположение и топограф-
ските условия.
Чл. 324. Рециркулацията между двата пор-
тала е неприемлива за вентилацията и за без-
опасността на хората в тунела, особено при 
пожар. Тя трябва да бъде изключена чрез 
прилагане на различни инженерни решения, 
например отдалечаване на порталите или 
изграждане на разделителна стена (фиг. 16) 
между тях. Геометричните размери и форма 
на разделителната стена, необходима за избяг-
ване на засмукване на изхвърляния въздух, се 
доказват с моделни изследвания на теченията.
Фиг. 16. Разделителна стена между входа и изхода 
на тунел с две тръби