Държавен вестник, бр. 10, 2016 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  10
4. Терминът „лихви“, използван в този 
член, означава доход от вземания за дълг от 
всякакъв вид независимо от това, дали са 
обезпечени, или не с ипотека и носещи или не 
правото за участие в печалбите на длъжника 
и по-специално доходи от държавни ценни 
книжа и доходи от бонове или облигации, 
включително от премии и бонуси, свързани с 
такива ценни книжа, бонове или облигации. 
Санкции за закъснели плащания не се считат 
за лихви за целите на този член. Терминът не 
включва доходи, които се считат за дивиденти 
съгласно разпоредбите на чл. 10. 
5. Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 не се при-
лагат, ако бенефициентът на лихвите, който 
е местно лице на едната договаряща държа-
ва, извършва стопанска дейност в другата 
договаряща държава, от която произхождат 
лихвите, посредством намиращо се там място 
на стопанска дейност и вземането за дълг, 
във връзка с което се плащат лихвите, е 
действително свързано с това място на сто-
панска дейност. В такъв случай се прилагат 
разпоредбите на чл. 7. 
6. Лихвите се считат за възникнали в 
едната договаряща държава, когато платецът 
е местно лице на тази държава. Когато оба-
че платецът на лихвите, независимо дали е 
местно лице на едната договаряща държава, 
или не, притежава в едната договаряща дър-
жава място на стопанска дейност, във връзка 
с което е възникнал дългът, който поражда 
плащането на лихвите, и тези лихви са за 
сметка на такова място на стопанска дейност, 
ще се счита, че тези лихви произхождат от 
държавата, в която се намира мястото на 
стопанска дейност. 
7. Когато поради особените взаимоот-
ношения между платеца и бенефициента 
или между тях двамата и някое друго лице 
сумата на платените лихви надвишава, неза-
висимо от причината, сумата, която би била 
договорена между платеца и бенефициента 
при липсата на такива взаимоотношения, 
разпоредбите на този член се прилагат само 
по отношение на последната сума. В такъв 
случай надвишаващата сума на плащанията 
се облага съобразно законодателството на 
всяка договаряща държава, като съответно 
се имат предвид останалите разпоредби на 
тази Спогодба. 
8. Не се предоставя облекчение съгласно 
този член, ако основната цел или една от 
основните цели на всяко лице, заинтересо-
вано от възникването или прехвърлянето на 
вземанията за дълг, по отношение на които 
се изплащат лихвите, е облагодетелстване 
от този член посредством такова възникване 
или прехвърляне. 
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща 
държава и платени на местно лице на другата 
договаряща държава, могат да се облагат с 
данък в тази друга държава. 
2. Въпреки това такива авторски и лицен-
зионни възнаграждения могат да се облагат 
с данък и в договарящата държава, в която 
възникват, и съобразно законодателството на 
тази държава, но когато бенефициентът на 
авторските и лицензионните възнаграждения 
е местно лице на другата договаряща държава, 
така наложеният данък няма да надвишава 5 
процента от брутната сума на авторските и 
лицензионните възнаграждения. 
3. Терминът „авторски и лицензионни 
възнаграждения“, използван в този член, оз-
начава плащания от всякакъв вид, получени 
за използването или за правото на използва-
не на всяко авторско право за литературно, 
художествено или научно произведение, 
включително кинофилми, на всеки патент, 
търговска марка, чертеж или модел, план, 
секретна формула или процес, или за инфор-
мация (ноу-хау), отнасяща се до промишлен, 
търговски или научен опит. 
4. Разпоредбите на алинеи 1 и 2 не се при-
лагат, ако бенефициентът на авторските и ли-
цензионните възнаграждения, който е местно 
лице на едната договаряща държава, извърш-
ва стопанска дейност в другата договаряща 
държава, от която произхождат авторските и 
лицензионните възнаграждения, посредством 
разположено там място на стопанска дейност, 
и правото или собствеността, във връзка с 
които се изплащат авторските и лицензионните 
възнаграждения, е действително свързано с 
такова място на стопанска дейност. В такъв 
случай се прилагат разпоредбите на чл. 7. 
5. Авторските и лицензионните възна-
граждения се считат за възникнали в една-
та договаряща държава, когато платецът е 
местно лице на тази държава. Когато обаче 
платецът на авторските и лицензионните 
възнаграждения, независимо дали е местно 
лице на едната договаряща държава, или 
не, притежава в едната договаряща държава 
място на стопанска дейност, с което правото 
или собствеността, във връзка с които се 
изплащат авторските и лицензионните въз-
награждения, е действително свързано и тези 
авторски и лицензионни възнаграждения са 
за сметка на такова място на стопанска дей-
ност, то тогава ще се счита, че тези авторски 
и лицензионни възнаграждения възникват 
в държавата, в която се намира мястото на 
стопанска дейност.