Държавен вестник, бр. 97, 2002 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
1996 г. по к.д. № 9 от 1996 г. (ДВ, бр. 58 от 1996 г.).
Атакуваните пред Конституционния съд разпо-
редби не определят понятието “брутна площ на
съответния обект”. Извличането му по аргумент
от противното на понятието “нетна търговска
площ”, употребено в § 1, т. 18 от допълнителни-
те разпоредби на ЗОДФЛ, не може да изиграе
ролята на точно и еднакво посочен показател
за всички лица, подлежащи на облагане с па-
тентен данък. В закона няма никакви указания
кой и по какви белези ще определя “брутната
площ на съответния обект”. Възможно е раз-
лични данъчни служби да вложат различен
смисъл в понятието “брутна площ на обекта”.
Така може да се яви неравенство между едни и
същи данъкоплатци, извършващи една и съща
дейност. А това противоречи на чл. 19, ал. 2 от
Конституцията. Неравенството в очакваните
доходи, които са основание за размера на па-
тентното облагане, се увеличава и от обстоя-
телството, че дейностите, за осъществяването
на които се изисква несъмнено по-голяма площ,
се облагат еднакво с по 5 лв. на кв. м брутна
площ повече, както и дейностите, за упражня-
ването на които е нужна много по-малка площ.
Така ще бъде дори когато по хипотеза от двете
дейности се получи един и същ доход. Различ-
ните професии според техните технологични
особености изискват използване на различна
площ. От едно пространство се нуждае напри-
мер един часовникар (посочен в чл. 31, т. 7, буква
“к” ЗОДФЛ) и от друго—един тапицер или ав-
томонтьор (посочени в чл. 31, т. 7, букви “л” и
“м” ЗОДФЛ).
Следва да се отбележи при това, че за редица
дейности, по същество сходни с тези, за които
се изисква увеличение по 5 лв. на кв. м брутна
площ, не се предвижда такова увеличение.
Така е например за бръснарските услуги
(чл. 31, ал. 1, буква “е”), машинописните услуги
(чл. 31, ал. 1, буква “ж”), козметичните услуги
(чл. 31, ал. 1, буква “з”) и др. Законът не съдър-
жа логичен критерий, въз основа на който да
става допълнителното облагане на кв. м площ.
Това противоречи на чл. 19, ал. 2 от Конститу-
цията, тъй като не създава еднакви условия за
стопанска дейност на патентно облаганите.
Освен гореизложеното следва да се отбеле-
жи, че съгласно чл. 60, ал. 1 от Конституцията
гражданите са длъжни да плащат данъци съоб-
разно техните доходи и имущество. От казано-
то по-горе се вижда, че увеличението на патен-
тния данък по атакувания закон не може вина-
ги да се свърже за всички дейности с дохода от
ползваната по-голяма площ. Данъкът не е съ-
образен за всички с очакваните техни доходи.
Колкото се отнася обаче до размера на площта
извън дохода, то това е елемент от данък върху
имуществото, а не от подоходен данък.
Конституционен съдия: Васил Гоцев
Живан Белчев
Подписвам решението при особено мнение
предвид следните съображения:
1. Разпоредбата на чл. 33, ал. 5 от Закона
за облагане доходите на физическите лица
(ЗОДФЛ) противоречи на чл. 60, ал. 1 от
Конституцията, тъй като данъците се опре-
делят само според доходите и имуществата
на лицата, а не и с въвеждането на “кв. м
брутна площ на съответния обект” като из-
мерител на дохода.
В закона липсва определение на понятието
“кв. м брутна площ на съответния обект”.
Даже и да се приеме, че не е елемент на
имуществения данък, понятието “брутна площ”,
върху която се осъществяват дейностите по
чл. 31 и 32 ЗОДФЛ, се използва за мерило на
обема на съответната дейност. А след като се
използва като мерило на обема на съответната
дейност, то това понятие служи като един от
показателите при определяне на прекия подо-
ходен данък, какъвто е патентният данък.
Брутната площ на съответния обект не може
да се свърже по никакъв начин с доходите на
лицата, които следва да се облагат по ЗОДФЛ.
Очевидно в този случай нормата на чл. 33,
ал. 5 ЗОДФЛ не отговаря на конституционните
принципи за законоустановеност на данъчните
задължения, визирани в чл. 60, ал. 1 и 2 и чл. 84,
т. 3 от Конституцията.
2. Разпоредбата на чл. 33, ал. 5 ЗОДФЛ не
съответства на конституционния принцип за
еднакви правни условия за стопанска дейност
на физическите и юридическите лица, залегнал
в чл. 19, ал. 2 от Конституцията.
Данъчното облагане е едно от условията,
което осигурява и гарантира равни условия за
стопанска дейност. Принципът за равноправие
пред закона е бил предмет на разглеждане в
редица решения на Конституционния съд.
Разглежданата разпоредба създава неравно-
правие между данъчните субекти.
В конкретния случай показателят “кв. м
брутна площ на съответния обект” не би могъл
да бъде относим към обема на очаквания до-
ход, защото не винаги от по-голям обект се
очаква да се получи по-голям доход и обратно.
(Пример: ателие за търговия, изработка и услу-
ги за изделия от благородни метали, т.е. “Зла-
тарско ателие” и ателие за дърводелски или
тапицерски услуги.)
3. При липсата на законно определение на
понятието “кв. м брутна площ на съответния
обект” се създават условия за различни тълку-
вания на това понятие от страна на данъчните
администрации по места, което води, от друга
страна, и до създаване на условия за корупция.
Конституционен съдия: Ж. Белчев
54824