Държавен вестник, бр. 109, 2025 г., стр. 123

БРОЙ  109	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  123  
дължение има за последица – неустановяване 
на изпълнението на изискванията на чл. 26, 
ал. 2 ЗНА и чл. 77 АПК.
По тези съображения атакуваният текст 
от оспорената наредба подлежи на отмяна 
на формално основание, т.е. поради допус­
нати нарушения на съществени процесуал­
ни правила при приемане на подзаконовия 
нормативен акт.
За пълнота на изложението настоящият 
съдебен състав следва да посочи и несъот­
ветствието на обжалваната разпоредба от 
Наредбата с материалноправните разпоредби 
и целта на закона. Съобразно чл. 15 ЗНА 
нормативният акт трябва да съответства на 
Конституцията и на другите нормативни 
актове от по-висока степен. Актът по прила­
гане на закон, какъвто акт е обжалваната в 
настоящото производство Наредба, може да 
урежда само материята, за която е предвидено 
той да бъде издаден (чл. 12 ЗНА).
В тази връзка съгласно чл. 4, ал. 2 ЗУЕС 
Наредбата, издадена от министъра на ре­
гионалното развитие и благоустройството, 
има за задача да уреди единствено реда за 
определяне на прилежащата площ от кмета 
на съответната община по негова инициатива 
или по искане на заинтересовани лица.
От друга страна, чл. 7, ал. 1 от Наредба № 6 
от 18.09.2009 г. предвижда предоставянето на 
вече определената прилежаща площ, начинът 
и контролът по поддържането и използването 
є от съответната етажна собственост да се 
извършват при условия и по ред, определени 
с наредба на общинския съвет.
Или, освен че на практика преповтаря 
предвиденото в ЗУЕС (чл. 4, ал. 4 от зако­
на), то оспореното правило за поведение не 
изпълнява основната си задача, отнасяща се 
към прилагане на отделни разпоредби или 
подразделения на нормативен акт от по-ви­
сока степен, тъй като по никакъв начин не 
способства прилагането на разглеждания 
правен институт, уреден в ЗУЕС.
Всички тези съображения обосновават 
и извода на настоящия състав – за отмяна 
на оспорената разпоредба на чл. 7, ал. 1 от 
Наредба № 6 от 18.09.2009 г.
По разноските.
С оглед изхода от спора основателно е ис­
кането на П. З. за присъждане на разноски в 
общ размер 1840 лв. По делото са представени 
доказателства за заплащане на адвокатско 
възнаграждение по договор за правна помощ 
с адв. Бойчев в размер 1800 лв., заплатена 
д. т. в размер 10 лв. и 30 лв. за обнародване 
на оспорването в ДВ. Основателно е и иска­
нето на Т. Д. за присъждане на разноски в 
общ размер 1210 лв. съгласно представените 
по делото доказателства за заплащане на 
адвокатско възнаграждение по договор за 
правна помощ с адв. Бойчев в размер 1200 лв. 
и заплатена д. т. в размер 10 лв.
На основание чл. 194 АПК съдебното ре­
шение, ако не е обжалвано или протестирано 
в срок, или касационната жалба или протест 
са отхвърлени, подлежи на обнародване в 
„Държавен вестник“.
Водим от изложеното и на основание 
чл. 172, ал. 2, предложение второ във връзка 
с чл. 196 АПК, Върховният административен 
съд, състав на шесто отделение, 
Р Е Ш И :
Отменя чл. 7, ал. 1 от Наредба № 6 от 
18.09.2009 г. за определяне на прилежащата 
площ към сгради в режим на етажна собстве­
ност в квартали с комплексно застрояване, 
издадена от министъра на регионалното 
развитие и благоустройството.
Осъжда Министерството на регионално­
то развитие и благоустройството с адрес: 
гр. София, [улица], да заплати на П. Т. З. 
от гр. Димитровград сумата 1840 (хиляда 
осемстотин и четиридесет) лв. разноски по 
делото.
Осъжда Министерството на регионално­
то развитие и благоустройството с адрес: 
гр. София, [улица], да заплати на Т. И. Д. от 
гр. Димитровград сумата 1210 (хиляда двеста 
и десет) лв. разноски по делото.
Решението подлежи на обжалване пред 
5-членен състав на ВАС на РБ в 14-дневен 
срок от съобщението до страните за поста­
новяването му.
И.ф. председател:
Мариника Чернева
7228