Държавен вестник, бр. 58, 2003 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  58
(2) Когато в заявките по ал. 1 работодателят
поставя условия, противоречащи на закона или
съдържащи изисквания към кандидатите, не-
съответстващи на характера на работата, ди-
ректорът на дирекция “Бюро по труда” отказва
да извършва посреднически услуги за наемане
на работна сила с писмено разпореждане.
(3) Отказите по ал. 2 подлежат на обжалва-
не по реда на чл. 13.
(4) Работодателят е длъжен да информира
писмено дирекция “Бюро по труда” в срок 7
работни дни за:
1. заетите и закритите работни места, обяве-
ни като свободни;
2. приетите на работа лица, насочени от ди-
рекция “Бюро по труда”;
3. безработните лица, насочени от дирекция
“Бюро по труда” и отказали да приемат предла-
ганата подходяща работа;
4. лицата, насочени от дирекция “Бюро по
труда”, с които е сключил трудови договори,
които в законоустановения срок не са се явили
и не са започнали работа;
5. отказа си да наеме на работа лица, насоче-
ни от дирекция “Бюро по труда”.
(5) Свободните работни места, останали
незаети в срок 3 месеца от обявяването им,
отпадат от регистъра. Когато работодателят
желае заявеното работно място да се поддържа
в регистъра след този период, той може да го
обяви като трайно незаето работно място.
 Г л а в а  ш е с т а
ПРОЦЕДУРА ПО ИНФОРМИРАНЕ
ПРИ МАСОВИ УВОЛНЕНИЯ
Чл. 18. (1) За удостоверяване на планирано
масово уволнение работодателят представя в
дирекция “Бюро по труда” уведомление по чл. 24
ЗНЗ и решение на орган на управление или на
друг компетентен орган, и удостоверение за
актуално състояние, издадено от съответния
окръжен съд.
(2) Работодателят може да представи в ди-
рекция “Бюро по труда” заявка за потребност-
та от обучение на персонала, който запазва за-
етостта си в предприятието.
Чл. 19. (1) Екипите по чл. 25, ал. 1 ЗНЗ се
създават по инициатива на работодателя, пред-
ставителите на организациите на работниците
и служителите в предприятието или директора
на дирекция “Бюро по труда” и действат през
периода от подаване на уведомлението до при-
ключване на масовото уволнение.
(2) Екипите по ал. 1:
1. проучват потребностите на работниците и
служителите от посредничество за заетост и
обучение за придобиване на професионална
квалификация и съдействат на съответната
дирекция “Бюро по труда” при предоставяне на
услуги по заетостта;
2. съвместно със съответната дирекция
“Бюро по труда” определят видовете услуги и
осигуряват условия за предоставянето им в
предприятието;
3. определят графици и срокове за ползване
от работниците и служителите на посредничес-
ките услуги на Агенцията по заетостта;
4. предлагат проекти за обучение за допълни-
телна професионална квалификация или преква-
лификация, обвързани с възможности за заетост;
5. оказват съдействие на работниците и слу-
жителите за включването им в подходящи кур-
сове за обучение за професионална квалифика-
ция с цел запазване на заетостта или устройва-
нето им на друга работа;
6. насочват работниците и служителите към
свободни работни места, консултират ги за
възможностите за започване на самостоятелна
стопанска дейност и включване в други алтер-
нативни форми на заетост.
(3) Алтернативните програми за заетост се
разработват по реда на чл. 24 по предложение на
работодателя, представителите на организации-
те на работниците и служителите и Агенцията по
заетостта въз основа на проучени пазарни ниши,
обособяване на отделни части на предприятието,
реализация на браншови програми и други.
Г л а в а  с е д м а
ПОСРЕДНИЧЕСКИ УСЛУГИ
Чл. 20. Посредническите услуги по заетост-
та, предлагани от Агенцията по заетостта, се
организират и предоставят от дирекциите “Бюро
по труда” по постоянен или настоящ адрес на
активно търсещите работа лица и по адреса на
работодателите.
Чл. 21. Посредническите услуги за активно
търсещите работа лица, регистрирани в дирек-
ция “Бюро по труда”, включват:
1. информиране и консултиране относно:
а) правата и задълженията им съгласно ЗНЗ;
б) свободните работни места и изисквания-
та за тяхното заемане;
в) възможностите за участие в програми и
мерки по заетостта;
г) възможностите за мотивационно и квали-
фикационно обучение;
д) възможностите за смяна на професията и
за работа извън границите на населеното място
по местоживеене;
е) условията и реда за работа в други страни
по междуправителствени спогодби;
2. психологическо подпомагане;
3. насочване към подходящи програми и
мерки за заетост;
4. насочване към професионално и/или мо-
тивационно обучение;
5. насочване и подпомагане за започване на
работа, включително в друго населено място в
страната или в други държави;