Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 204

СТР.  204	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
Регулация на цените и качеството на водните 
услуги. В това направление до момента са обхва­
нати първо регулирането от ДКЕВР на цените на 
добива на електроенергия, което би трябвало да 
включва приходите от хидроенергетиката, но те не 
са обособени в правната рамка като самостоятелен 
обект или подобект на регулация. На второ място 
от 2005 г. ДКЕВР бе определена и като национален 
регулатор за цените и качеството на В и К услугите. 
Първите стъпки в самостоятелното регулиране 
на В и К услугите са силно повлияни от идеята 
за привличане на частна инициатива в сектора. 
Това е и основен аргумент за подготовка на отде­
лен закон за регулиране на тези услуги. Стига се 
до идеята за създаване на Закон за регулиране на 
В и К услугите по начина, по който е урегулиран 
енергийният сектор. През 2004 г. е подготвен за­
конопроект, който урежда основните принципи на 
водното регулиране и предлага създаване на воден 
регулатор в 2 варианта – като самостоятелен орган 
или чрез придаване на допълнителни функции на 
съществуващия вече енергиен регулатор. Народно­
то събрание възприема втория вариант и Държав­
ната комисия за енергийно регулиране (ДКЕР) с 
измененията на Закона за енергетиката от 2005 г. 
поема функциите и на воден регулатор.
Регламентацията на регулирането във водния 
отрасъл не е съсредоточена в един кодифициращ 
акт.  Основен нормативен акт в материята е създа­
деният за целта Закон за регулиране на водоснаб­
дителните и канализационните услуги (обн., ДВ, 
бр. 18 от 25.02.2005 г., многократно изменян). По­
ради това, че ДКЕР, а по-късно ДКЕВР (Държавна 
комисия за енергийно и водно регулиране) е създа­
дена със Закона за енергетиката, многобройни нор­
ми по отношение на състава на регулатора, компе­
тентността и функциите му, процедура за приемане 
на решения и други, които касаят регулирането на 
В и К услугите, са намерили място и в този закон. 
Допълнителен нормативен принос внася Законът 
за водите и по-специално неговата глава единаде­
сета „а“, посветена на В и К дейностите (чл. 198а 
и следв.). Регламентирайки подготовката на бизнес 
плановете от В и К операторите, дейността на вод­
ните асоциации, концесиите на В и К дейности и 
други, ЗВ нормативно допълва компетентността на 
ДКЕВР. Създаден е регистър на В и К операторите 
по чл. 198р, т. 2 ЗВ, който съдържа информация 
за обособените територии, асоциациите по В и К, 
В и К операторите и др. 
Правомощията на ДКЕВР като воден регулатор 
са уредени в Закона за регулиране на водоснаб­
дителните и канализационни услуги. Комисията е 
независим специализиран държавен орган, който се 
състои от седем членове, а до последните изме­
ненията на Закона за енергетиката (ДВ, бр. 54 от 
2010 г.) броят им беше тринадесет.  Измежду чле­
новете на Комисията двама от тях следва да са с 
посочения в закона минимален стаж в областта на 
В и К. Компетенциите на Комисията съгласно зако­
на са: разработване проекти на нормативни актове 
във водния сектор, определяне на цени на В и К 
услугите; контрол върху дейността на В и К опера­
торите, разглеждане на жалби и сигнали на потре­
бителите и посредничество за доброволно уреждане 
на спорове и др. Сред изброените правомощия на 
водния регулатор се открояват функциите по:
– контрол върху качеството на В и К услуги­
те – извършва се чрез показатели за качество, по­
сочени в Наредбата за дългосрочните нива, услови­
ята и реда за формиране на годишните целеви нива 
на показателите за качество на водоснабдителните 
и канализационните услуги (ДВ, бр. 32 от 2006 г.);
– контрол върху цените на В и К услугите – це­
ните на В и К услугите се определят по правилата 
на Наредбата за регулиране на цените на В и К 
услугите (ДВ, бр. 32 от 2006 г.).
5.6.3. Опазване на водите. Качество на водите
5.6.3.1. Опазване на водите
Принципите относно съхранението и опазване­
то на водата, схващана като елемент на околната 
среда и като природен ресурс, също намират сво­
ето място в ЗВ – най-вече в глава осма „Опазване 
на водите и водните обекти“. В тази част на закона 
е съсредоточена голяма част от разпоредбите, кои­
то транспонират основните положения от Рамкова­
та директива за водите. Формите и изискванията за 
опазването на водите са най-вече определените със 
закона мерки за постигане на добро и определено 
химично състояние на водите и водните тела; за 
качеството на повърхностните и подземните води; 
екосистемите и зоните на защита; режима на прио­
ритетните и опасните приоритетни вещества; пред­
пазването от замърсяване и увреждане; опазването 
на подземните води чрез заложените прагове на 
замърсяване; определянето на водните тела и зо­
ните на защита; емисионни норми и емисионни 
ограничения; канализационните системи, зауства­
нето и отпадъчните води. С цел опазване на водния 
ресурс се определят зони за защита на водите като 
особени обекти за опазване на водите от изтощава­
не, замърсяване и увреждане. Те включват водни­
те тела, съдържащи минерални води, като зони за 
защита на водите и санитарно-охранителни зони 
около водовземните съоръжения за питейно-битово 
водоснабдяване и около водовземните съоръжения 
за минерални води, използвани за лечение, про­
филактика, питейно-битови цели, бутилиране, хи­
гиенни цели, спорт и отдих. Зоните за защита на 
водите се определят при разработване на плановете 
за управление на речните басейни и са предмет на 
мониторинга на водите във всеки район за басей­
ново управление по Наредба № 5 от 23.04.2007 г. за 
мониторинг на водите.
Уредбата е допълнена и с подзаконови актове, 
които внасят изисквания относно качествените по­
казатели на водите, използвани за различни дей­
ности – Наредба № 1 от 10.10.2007 г. за проучване, 
ползване и опазване на подземните води, Наредба 
№ 6 от 9.11.2000 г. за емисионни норми за допус­
тимото съдържание на вредни и опасни вещества 
в отпадъчните води, зауствани във водни обекти, 
Наредба № 18 от 27.05.2009 г. за качеството на во­
дите за напояване на земеделските култури и др. В 
преобладаващата си част наредбите, предвидени в 
чл. 135 ЗВ, са насочени основно към опазването на 
качеството на водите и водните тела като елемент 
на околната и жизнената среда. Освен качество­
то на водите законът обхваща макар и не съвсем 
детайлно въпросите за опазване на количеството 
на водите и водния ресурс чрез предвиждането на 
минимален необходим отток в реките, предвижда­
не на норми за водопотребление, макар и все още 
невъведени.
В тази част на Закона за водите са и основните 
изисквания към изграждането и експлоатацията на 
канализационни системи и съоръжения и изиск­