Държавен вестник, бр. 18, 2004 г., стр. 102

С Т Р .  102
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  18
(3) При липса на данни минималната дебе-
лина на защитния пласт се определя в съответ-
ствие със следната таблица:
Климатична зона
Минимална
дебелина
на защитния
пласт в cм
За железопътни магистрали и железопътни линии
I категория
Първа: с надморска височина над 1000 м,
цяла Северна България и железопътни
линии, пресичащи Стара планина
60—70
Втора: с надморска височина 500—
1000 м в Южна и Югозападна България
50—60
Трета: с надморска височина под 500 м
в Южна и Югозападна България
40—50
За железопътни линии II категория
Първа: с надморска височина над 1000 м,
цяла Северна България и железопътни
линии, пресичащи Стара планина
50—60
Втора: с надморска височина 500—
1000 м в Южна и Югозападна България
40—50
Трета: с надморска височина под 500 м
в Южна и Югозападна България
30—40
За железопътни линии III категория
За всички зони
20
(4) Защитният противозамръзващ пласт по-
крива цялата широчина на земната основна пло-
щадка както в насип, така и в изкоп.
(5) Земната основна площадка, върху която
се полага защитният пласт, се оформя с напре-
чен наклон 5 %.
(6) При разполагане на канали за съобщител-
ни връзки по банкета дебелината на защитния
пласт трябва да осигурява разстояние най-малко
10 cм между долната повърхност на канала и зем-
ната основна площадка за оттичане на водата.
(7) Ако под основната площадка се намира
скала с достатъчна носимоспособност, може да
не се полага защитен пласт, като неравностите
по скалната повърхност се запълват с подходя-
ща минерална смес или бетон за създаване на
равна повърхност с наклон 5 % за оттичане на
водата и за предпазване от изветряване (прило-
жение № 3).
Чл. 50. (1) Защитният пласт се изгражда от
водопропусклив материал (едрозърнест пясък,
баластра, трошен камък, сипица, рециклиран
трошен камък, металургични шлаки и др.), от-
говарящ на следните изисквания:
1. съдържанието на частици с размер по-
малък от 0,02 мм е по-малко от 3 % за осигуря-
ване мразоустойчивостта на материала;
2. коефициентът на разнозърненост
10
60
d
d
u =
е по-голям или равен на 15,
където:
d60 е диаметърът на частиците при 60 % от ма-
сата на материала;
d10—диаметърът на частиците при 10 %
от масата на материала;
3. коефициентът на водопропускливост е по-
голям от 0,5 м/денонощие;
4. количеството на материала, който преми-
нава през ситото с най-голям размер, не преви-
шава 15 % от общата маса;
5. съдържанието на чужди частици не преви-
шава 1 % от общата маса;
6. филтрационният критерий на Терцаги
спрямо почвата от земната равнина и троше-
ния камък на баластовото легло е:
85
15
15
4
4
d
D
d
<
<
,
където:
d15 е диаметърът на частиците от долулежа-
щия пласт при 15 % от масата на материала;
D15—диаметърът на частиците от гореле-
жащия пласт при 15 % от масата на материала;
d85—диаметърът на частиците от долуле-
жащия пласт при 85 % от масата на материала.
(2) Когато изискването по ал. 1, т. 6 не може
да бъде изпълнено, се полага геотекстил.
Раздел III
Напречни профили в изкоп и насип
Чл. 51. (1) Напречният профил в изкоп се
оформя с канавки и берми край тях с широчина,
равна или по-голяма от 1,10 м с напречен нак-
лон към канавката 5 %. При изветряващи и
ронливи скали широчината на бермата се уве-
личава до 3 м и се прилагат и други мероприя-
тия за обезопасяване на земното платно от въз-
можни падащи скални парчета. Тази берма се
подравнява, за да може при нужда да се ползва
за път от персонала по поддържането на желе-
зопътната линия (приложение № 5).
(2) Откосите на изкопите се оформят с нак-
лон, съответстващ на геоложките характе-
ристики на почвата и/или скалата. При лип-
са на конкретни данни се приемат следните
стойности:
1. за здрави еруптивни скали—1:0,1;
2. за здрави седиментни скали—1:0,2;
3. за изветряващи скали—1:0,5;
4. за изветрели и ронливи скали—1:1;
5. за полускали (мергели, арилити, филити,
шихти) и свързани и несвързани почви—1:1,5.
(3) При по-дълбоки изкопи в земни почви мо-
гат да се правят берми през 6 м по височина с
широчина, равна или по-голяма от 1,10 м с нап-
речен наклон 5 %.
(4) Откосите на изкопи в земна почва се
затревяват, залесяват или укрепват по друг
начин.
(5) В земни изкопи ръбът, който се получава
от пресичането на откосната равнина на изко-
па с терена, се закръглява с радиус, определящ
тангента 1,5 м съгласно приложение № 5.