Държавен вестник, бр. 42, 2006 г., стр. 99

Б Р О Й  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  99
5.5.5. анафилаксия/свръхчувствителност;
5.5.6. свързано с кръвопреливането остро ув-
реждане на белия дроб;
5.5.7. вирусна инфекция, предадена чрез кръ-
вопреливане (НВV);
5.5.8. вирусна инфекция, предадена чрез кръ-
вопреливане (НСV);
5.5.9. вирусна инфекция, предадена чрез кръ-
вопреливане (НIV-1/2);
5.5.10. друга вирусна инфекция, предадена чрез
кръвопреливане;
5.5.11. паразитна инфекция, предадена чрез
кръвопреливане (Малария);
5.5.12. друга паразитна инфекция, предадена
чрез кръвопреливане (посочете);
5.5.13. посттрансфузионна пурпура;
5.5.14. GvHD.
6. Нива на отнасяне на сериозните нежелани
реакции
Ниво на отнасяне
Обяснение
NA
Не подлежи
Когато няма достатъчно данни за
на оценка
оценка на отнасянето
0
Изключено
Когато има убедителни доказател-
ства, че нежеланата реакция се дъл-
жи на други причини
Не е вероятно
Когато има ясни доказателства, че
нежеланата реакция се дължи на
причини, които не са свързани с
кръвта или кръвните съставки
1
Възможно
Когато няма ясни доказателства
дали нежеланата реакция се дължи
на кръвта или кръвните съставки,
или на други причини
2
Вероятно,
Когато доказателствата очевидно
предполагаемо позволяват да се определи, че неже-
ланата реакция се дължи на кръвта
или кръвната съставка
3
Сигурно
Когато има убедителни доказател-
ства, че нежеланата реакция се дъл-
жи на кръвта или кръвната съставка
7. Съобщаване на нежелани реакции при па-
циенти
7.1. Лекарят, извършил кръвопреливането и
установил настъпване на нежелани реакции при
пациента с ниво на отнасяне 1, 2 и 3, съобщава
незабавно чрез попълнено приложение № 18 от
Наредба № 29 от 2004 г. на:
7.1.1. лечебното заведение, от което е получена
кръвта и/или кръвната съставка;
7.1.2. комисиите за контрол върху качество-
то, безопасността и рационалната употреба на
кръвта и кръвните съставки в съответното ле-
чебно заведение.
7.2. ЦТХ или ОТХ към областните МБАЛ, ко-
ито са експедирали кръвта и кръвните съставки,
изпращат незабавно в Министерството на здра-
веопазването и на НЦХТ полученото приложе-
ние № 18 от Наредба № 29  от 2004 г. за настъпила
сериозна нежелана реакция при пациента с ниво
на отнасяне 2 и 3.
7.3. Комисията за контрол върху качеството,
безопасността и рационалната употреба на кръв-
та и кръвните съставки в съответното лечебно
заведение:
7.3.1. периодично (на всеки 3 месеца) анализи-
ра сериозните нежелани реакции при пациенти,
прави анализ на предполагаемите сериозни неже-
лани реакции съгласно нивата им на отнасяне;
7.3.2. потвърждава или не сериозните нежела-
ни реакции;
7.3.3. предприетите мерки за недопускането им;
7.3.4. изготвя доклад, който съдържа информа-
ция от направения анализ, предприетите корек-
тивни и профилактични мерки, който доклад из-
праща на лечебното заведение, доставило кръвта
и/или кръвната съставка, и на МЗ;
7.4. ОТХ към областните МБАЛ и ЦТХ въз
основа на получените съобщения №18 от лечебни-
те заведения за болнична помощ и диспансерите с
легла задължително попълват раздел IV от прило-
жение № 3 от Наредба № 29 от 2004 г.
8. Видове нежелани реакции при донори:
8.1. нежелани реакции, наблюдавани по време
на кръвовземане:
8.1.1. локални реакции: неуспешна венепунк-
ция, хематом, локална подкожна инфекция, локал-
на алергична кожна реакция, инцидентно пункти-
ране на артерия;
8.1.2. системни реакции: леки без загуба на съз-
нание, средно тежки—синкопални, тежки—кон-
вулсивни.
9. Регистрация и съобщаване на нежелани ре-
акции при донори
9.1. За всяка възникнала нежелана реакция се
попълва приложение № 19 от Наредба № 29 от 2004 г.
9.2. Сериозните нежелани реакции при донори
се съобщават с приложението по 9.1 на НЦХТ и МЗ.
9.3. Обобщените данни, свързани с нежелани
реакции по време и след кръвовземане се попъл-
ват в раздел V от приложение № 3 от Наредба
№ 29 от 2004 г.
10. Сериозните инциденти, свързани с вземане,
изследване, преработване, съхранение и експеди-
ране на кръв и кръвни съставки, които могат да
доведат до нежелани реакции при реципиенти или
донори, са:
10.1. погрешно етикетиране на кръвни проби;
10.2. пропуски при диагностициране на инфек-
циозни агенти;
10.3. грешки при определяне на ABO кръвна
група;
10.4. пропуски, свързани преработването и съх-
ранението на кръвта;
10.5. пропуски, свързани със съхранението на
кръвните съставки;
10.6. погрешно етикетиране на кръвни със-
тавки.
11. ОТХ към областните МБАЛ и ЦТХ трябва да:
11.1. предприемат мерки за водене на отчет на
всички сериозни инциденти, които могат да ока-
жат влияние върху качеството или безопасността
на кръвта и кръвните съставки;
11.2. извършват анализ на сериозните инциден-
ти с оглед идентифициране на предотвратимите
причини в рамките на процеса и предприемане на
профилактични мерки за допускане на сериозни
инциденти;