Държавен вестник, бр. 50, 2006 г., стр. 71

Б Р О Й  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  71
3. Безопасност при повторно прилагане на еди-
нична доза.
Повторното прилагане на единична доза се
изисква за откриване на неблагоприятни реакции,
предизвикани от някой от начините на прилагане.
Тези изпитвания се провеждат при най-чувстви-
телните категории и видове животни, за които е
предназначен ИВМП, като се използва препоръ-
чаният начин на прилагане.
Животните трябва да се наблюдават най-мал-
ко 14 дни след последното третиране за проява на
общи и локални реакции. Трябва да се представят
резултати и от други конкретни изследвания, като
ректална температура или други измервания.
4. Изследвания върху репродуктивната способ-
ност на мъжките и женските животни след прила-
гане на ИВМП.
Изпитвания върху репродуктивната способност
трябва да се провеждат при данни за потенциален
риск на изходните материали за производство на
ВМП. Репродуктивната способност на мъжките и
небременните и бременните женски животни тряб-
ва да се изпитва с препоръчаната доза и по всеки
от указаните начини на приложение. В допълне-
ние вредният ефект върху потомството, тератоген-
ността и абортите също трябва да бъдат проучени.
Резултатите от тези проучвания могат да бъдат
включени в т. 1.
5. Изследване за имунологичното въздействие
на ИВМП.
Изпитвания относно имунологичните функции
трябва да се извършат в случаите, когато ИВМП
може да повлияе неблагоприятно имунния отго-
вор на ваксинираните животни или на тяхното
потомство.
6. Специални изисквания към живите ваксини.
6.1. Разсейване на ваксиналния щам от вакси-
нирани към неваксинирани животни.
Ваксиналният щам трябва да бъде изпитан от-
носно възможността за разсейване от ваксинира-
ни към неваксинирани животни, за които е пред-
назначен ИВМП, като се използва най-вероятни-
ят за получаване на такова разсейване указан на-
чин на приложение. Още повече това може да е
необходимо при изпитване на разпространение на
жив ваксинален щам при видове, за които не е
предназначен, които могат да са силно чувстви-
телни него.
6.2. Разсейване на ваксиналния щам при вакси-
нирани животни.
Представят се данни за отделяне на секрети и
екскрети от организма на ваксинирани животни.
Трябва да се представят данни от изпитване за
наличие на микроорганизми в мляко, яйца, фека-
лии, урина, орални, носни и други секрети. Препо-
ръчват се проучвания при дисеминация на вакси-
налния щам в организма, като особено внимание
се обръща на предпочитаните места за реплика-
ция. Тези проучвания трябва да бъдат проведени в
случаите на живи ваксини при доказани зоонози
при продуктивни животни.
6.3. Реверсия към вирулентност на атенюирани
ваксини.
Реверсията към вирулентност трябва да бъде
изпитана с материал от пасажи, които са най-мал-
ко атенюирани между основния щам и крайния
продукт. Първата ваксинация трябва да се прове-
де, като се използва указаният начин на приложе-
ние, който е най-вероятната причина за реверсия
на вирулентността. Трябва да бъдат извършени най-
малко пет серийни пасажа през видовете живот-
ни, за които е предназначен ИВМП. Когато това
технически е невъзможно поради неуспешна реп-
ликация на организма, се извършват колкото е
възможно повече пасажи при видовете животни,
за които е предназначена ваксината. При необхо-
димост може да се извърши in vitro размножаване
на организмите между пасажите in vivo. Пасажите
трябва да се проведат по указания начин на прила-
гане, който най-вероятно води до реверсия на ви-
рулентността.
6.4. Биологични свойства на ваксиналния щам.
Могат да се използват други изпитвания за
прецизно определяне на съществени биологични
особености на ваксиналния щам, като невротро-
пизъм и други.
6.5. Рекомбинация или генетична трансформа-
ция на щамовете.
Трябва да се представят данни за вероятността
от рекомбинация или генетична трансформация с
теренни или други щамове.
7. Изследване за остатъчни количества съглас-
но чл. 279, т. 2, буква “в” ЗВД.
За ИВМП обикновено не е необходимо да се
правят изследвания за остатъчни количества. От
друга страна, когато при производството на ИВМП
се използват аджуванти и/или консерванти, тряб-
ва да се вземе предвид възможността остатъци от
тях да останат в храните. При живи ваксини може
да се изисква определянето на остатъци в мястото
на инжектиране като допълнение към изследва-
нията, описани в т. 6.2.
Прави се предложение за карентен срок и него-
вата продължителност, като те трябва да се диску-
тират във връзка с проведени изпитвания за оста-
тъчни субстанции.
8. Взаимодействие с други ВМП.
Отбелязва се всяко известно взаимодействие с
други продукти.
Част IIIГ. Предклинична и клинична докумен-
тация.
Лабораторните резултати трябва да са потвър-
дени с резултати от теренни изпитвания.
Част IIIД. Екотоксичност
Целта на изследването за екотоксичност на
ИВМП е да се оценят потенциалните вредни ефек-
ти, които употребата на продукта може да причи-
ни на околната среда, и да се набележат предпазни
мерки, които са необходими за намаляване на та-
кива рискове.
Оценката на екотоксичността е задължител-
на за всяко заявление за издаване на лиценз за
употреба на ИВМП, различно от заявленията, по-
дадени в съответствие с член 279, т. 2, буква “б”
и чл. 280 ЗВД.
Тази преценка трябва да бъде проведена в две
фази.
1. Първата фаза на преценката трябва да се
извършва винаги: изследователят трябва да оцени
степента на попадане на продукта в околната сре-
да, неговите активни субстанции или метаболити,
като се опишат: