Държавен вестник, бр. 7, 2014 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
ни данни на персонала, работещ в аптеката 
(приложение № 4), отнасят се за неопределен 
и неограничен брой адресати – притежате-
лите на разрешения за търговия на дребно 
с лекарствени продукти, от една страна, и 
лицата със заболявания, за чието домашно 
лечение НЗОК заплаща лекарства, медицин-
ски изделия и диетични храни за специални 
медицински цели напълно или частично, от 
друга. Условията имат многократно правно 
действие – прилагат се навсякъде, когато въз-
никнат предпоставките за това, докато бъдат 
изрично отменени.
При така установеното е безспорно, че 
Условията притежават белезите на подзаконов 
нормативен административен акт и за валид-
ното им действие е относимо изискването 
на чл. 5, ал. 5 от Конституцията – всички 
нормативни актове се публикуват и влизат в 
сила три дни след обнародването. Относима 
е и аналогичната разпоредба на чл. 37, ал. 1 
от Закона за нормативните актове, която 
изисква обнародване на подзаконовите ад-
министративни актове. Нормата на чл. 78, 
ал. 2 АПК препотвърждава конституционно 
установеното изискване за обнародване на 
нормативните административни актове и в 
този смисъл всеки акт, за да породи правно 
действие, за да бъде противопоставен на адре-
сатите си, трябва да е станал тяхно достояние. 
За нормативните административни актове 
това става чрез обнародването в „Държавен 
вестник“, което създава законовата презумп-
ция за узнаване.
По делото не се спори и по несъмнен начин 
се установява, че подзаконовият нормативен 
акт не е обнародван в „Държавен вестник“ от 
органа, който го е издал (арг. от чл. 39, ал. 1, 
т. 4 ЗНА и чл. 78, ал. 1, т. 2 АПК). 
Такъв подзаконов нормативен админис- 
тративен акт (необнародван, но приложен) е 
нищожен. Съгласно чл. 168, ал. 2 АПК съд-
ът обявява нищожността на акта, дори и да 
липсва искане за това.
При тази хипотеза не следва да бъдат раз-
глеждани останалите доводи за материална 
незаконосъобразност на част от разпоредбите 
на Условията.
С постановеното от настоящия тричленен 
състав решение тази нищожност следва да 
се обяви на основание чл. 193, ал. 1, предл. 
първо от АПК.
С оглед изхода на спора на жалбоподателя 
следва да се присъдят разноски. Вземайки 
предвид представения договор за правна по-
мощ и съдействие, участие на процесуален 
представител в съдебно заседание, както и 
своевременно направените възражения за 
прекомерност от ответниците, настоящата 
инстанция, след като прецени действителната 
фактическа и правна сложност на делото, на-
мира, че на жалбоподателя следва да се при-
съдят разноски в пълния претендиран размер 
за сумата 15 170,30 лв., от които 15 045,30 лв. 
адвокатско възнаграждение и 125 лв. държавна 
такса и такса за обнародване в „Държавен 
вестник“, за което НЗОК и БФС да бъдат 
осъдени да ги заплатят. 
Воден от горното и на основание чл. 193, 
ал. 1, предл. първо от АПК, Върховният ад-
министративен съд – пето отделение, 
Р Е Ш И :
Обявява нищожност на Условия и ред 
за сключване на индивидуални договори за 
отпускане и заплащане на лекарствени про-
дукти по чл. 262, ал. 5, т. 1 от Закона за ле-
карствените продукти в хуманната медицина, 
на медицински изделия и на диетични храни 
за специални медицински цели, съгласувани 
между Националната здравноосигурителна 
каса и Българския фармацевтичен съюз на 
основание чл. 45, ал. 15 от Закона за здрав-
ното осигуряване.
Осъжда Националната здравноосигурител-
на каса и Българския фармацевтичен съюз да 
заплатят на „Витафарм Ихтиман“ – ЕООД, 
разноски по делото в размер 15 170,30 лв., от 
които 15 045,30 лв. адвокатско възнаграждение 
и 125 лв. държавна такса и такса за обнарод-
ване в „Държавен вестник“.
Решението е оставено в сила с Реше-
ние № 214 от 9.01.2014 г., постановено от пет- 
членен състав на Върховния административен 
съд по адм. дело № 14791 от 2013 г. 
Председател: 
Георги Колев
229