Държавен вестник, бр. 64, 2025 г., стр. 44

СТР.  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  64
защото в системата от държавни органи, ос­
нована на разделението на властите, не може 
да има върховен орган. За парламентарното
управление е характерно разделение на влас­
тите чрез координация между субектите 
на разделените власти. Поради посоченото 
смятам, че оспорените разпоредби не са съ­
образени със съдържанието на преамбюла на 
Конституцията и посочените основни начала, 
така както са приети от учредителната власт. 
І. Относно промените в чл. 64, ал. 2, 3 
и 4 (нова), както са въведени с § 2 ЗИД на 
Конституцията
При проведеното гласуване относно осно­
вателността на искането за установяване на 
противоконституционност на промените в 
чл. 64, както са въведени с § 2 ЗИД на Кон­
ституцията, не се постигна изискуемото по 
чл. 151, ал. 1 от Конституцията мнозинство 
от гласовете на повече от половината съдии 
от състава на Съда, поради което искането 
следва да бъде отклонено.
I.А. Според съдиите Павлина Панова, 
Атанас Семов, Янаки Стоилов, Соня Янку­
лова, Сашо Пенов и Невин Фети искането 
е основателно, поради което промените в 
чл. 64, ал. 2, 3 и 4 (нова), както са въведе­
ни с § 2 ЗИД на Конституцията, следва да 
бъдат обявени за противоконституционни 
като невалидни.
Съдиите Павлина Панова, Атанас Семов, 
Янаки Стоилов и Соня Янкулова, като отчитат 
идентичната изходна позиция и идентичност­
та на разпоредбите, предмет на настоящото 
конституционно дело и на к.д. № 1/2024 г., 
потвърждават изложеното в раздел ІІ.А. на 
Решение № 13 от 2024 г. по к.д. № 1/2024 г. 
относно оспорената разпоредба на § 2 ЗИД 
на Конституцията, с която са въведени из­
мененията на чл. 64, ал. 2, 3 и 4 (нова) от 
Конституцията. 
Те подчертават, че предвиденият в оспоре­
ните изменения край на мандата на Народното 
събрание, който настъпва с полагането на 
клетва на новоизбраните народни представи­
тели, води до едновременното съществуване 
на две легислатури, което залага потенциален 
конфликт помежду им поради различното по­
литическо представителство във всяка от тях. 
Конституцията като основен закон не трябва 
да съдържа разпоредби, които залагат такъв 
конфликт, а напротив – трябва да съдържа 
разпоредби, които гарантират функционира­
нето на демократичната и правова държава.
Съдия Сашо Пенов към тези аргументи 
излага и следното:
Оспореният § 2 ЗИД на Конституцията, с 
който са въведени изменения в чл. 64, ал. 2 и 
3 и е създадена нова ал. 4, е насочен според 
мотивите към проекта на ЗИД на Конститу­
цията към създаването на непрекъсваемост в 
дейността на Народното събрание. Съдържа­
нието им обаче противоречи на същността и 
функцията на Конституцията като основен, 
върховен юридически акт, предназначен да 
установи в своите разпоредби учредяването 
и упражняването на държавната власт и да 
гарантира упражняването на народния су­
веренитет, функционирането на правовата 
държава, разделението на властите и реали­
зирането на основните права на гражданите.
При запазване на действащата редакция на 
чл. 64, ал. 1 от Конституцията с измененията 
се внася промяна в периода от време, през 
който старото (избрано при предходни избори) 
и новоизбраното Народно събрание упраж­
няват пълномощията си, като на практика 
се съкращава предвиденият от учредителната 
власт 4-годишен мандат, началото на който 
се поставя от избора на народните представи­
тели, а при определени хипотези (несвикване 
на новоизбраното Народно събрание по реда 
на чл. 75) е възможно и удължаване на този 
мандат. Създава се възможността законода­
телната компетентност и други правомощия 
на Народното събрание след проведени избори 
да се упражняват от орган (предходно Народ­
но събрание), чийто персонален състав не е 
бил избран при провеждането на изборите, 
чрез които е формиран новият персонален 
състав и същият е овластен да упражнява 
правомощията за определен нов мандат. 
Чрез периодично провеждане на избори 
се осигурява съгласуваност между волята на 
мнозинството от народа и изразяваната от 
представителната институция воля. Именно 
изборите са първичната основа на всяка 
легитимна власт. Партиите излагат своите 
възгледи в т.нар. партийни програми обикно­
вено във връзка с провеждането на изборите. 
Ако персоналният състав на органите, фор­
миран в резултат на избори, не упражнява 
добросъвестно правомощията си, гражданите 
имат възможността при следващите избори 
да изберат друго представителство. От мал­
цинствата може да се очаква да приемат 
демокрацията само ако имат възможност да 
променят мнозинството при следващи избори. 
В демократично устроените общества граж­
даните избират личности и партии, от които 
искат да бъдат управлявани за определен 
период от време. Въз основа на резултатите 
от изборите се формира мнозинство, което е 
отговорно за управлението на страната. Чрез 
реализирането на основното си активно изби­
рателно право гражданите са изразили волята 
си какъв да бъде новият персонален състав 
на парламента, а не възлагат упражняване­