Държавен вестник, бр. 35, 2009 г., стр. 27

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
Чл. 173. Военнослужещият може да предявя-
ва искове за обезщетения за имуществени и не-
имуществени вреди, които са му причинени при
или по повод изпълнение на военната служба.
Чл. 174. (1) Военнослужещите носят унифор-
ма и отличителни знаци, утвърдени от минис-
търа на отбраната.
(2) Правилата за носене на униформа и от-
личителните знаци се определят с уставите на
въоръжените сили.
Чл. 175. (1) На всеки военнослужещ се със-
тавя и води служебно дело.
(2) В служебното дело се отразяват факти и
обстоятелства относно приемането и освобож-
даването от военна служба, кариерното и кад-
ровото развитие, атестациите, поощренията и
отличията, които е получил, наложените нака-
зания, промените в квалификацията, както и
други факти и обстоятелства, свързани с дей-
ността му като военнослужещ.
(3) Служебните дела се съхраняват и полз-
ват по ред, определен с правилника за прилага-
не на закона.
(4) Военнослужещият има право да се запоз-
нава със служебното си дело, както и да получа-
ва заверено копие от него при освобождаване
от военна служба при спазване на Закона за
защита на класифицираната информация.
Чл. 176. Неуредените в този раздел въпроси
по организацията и реда за приемане, изпълне-
ние и освобождаване от военна служба се уреж-
дат с правилника за прилагане на закона и с
уставите на въоръжените сили.
Раздел III
Статус на военнослужещите
Чл. 177. (1) Военнослужещите се ползват от
защитата на държавата при изпълнението на
служебните им задължения.
(2) Защитата на достойнството и честта на
военнослужещия е задължение на държавните
органи и на длъжностните лица на територията
на Република България и извън нея.
Чл. 178. (1) Военнослужещите са длъжни да
изпълняват уставите, нормативните и админис-
тративните актове на органите на Министерс-
твото на отбраната, както и заповедите на ко-
мандирите или началниците.
(2) Заповедите се издават във връзка със
службата и при необходимост се придружават с
указания за изпълнението им. Те не могат да
накърняват личното достойнство на подчине-
ните, нито да им налагат извършване на оче-
видно правонарушение.
Чл. 179. (1) Командирите и началниците
носят отговорност за живота и здравето на во-
еннослужещите при изпълнение на задължени-
ята им по военна служба.
(2) По време на мирновременната военна
служба на военнослужещите се осигуряват здра-
вословни и безопасни условия за изпълнение на
служебните им задължения.
(3) На военнослужещите могат да се възла-
гат задачи в условия на непосредствена опас-
ност за здравето и живота им при условия и по
ред, определени с уставите на въоръжените сили.
В тези случаи се вземат мерки за ограничаване
на опасните фактори.
(4) Командирите и началниците са длъжни
да зачитат правата, да пазят честта и достойн-
ството на подчинените си, да се грижат за тях и
да изискват от тях добросъвестно, точно и в
срок да изпълняват задълженията си.
Чл. 180. Статусът на военнослужещите, из-
пълняващи военна служба на територията на
друга държава, се определя в съответствие с този
закон, с приложимия международен договор и
с правилата за използване на сила.
Чл. 181. Военнослужещите, които по вре-
ме на военни действия са интернирани на те-
риторията на друга държава или са пленени,
запазват статуса на военнослужещи по този
закон.
Чл. 182. (1) Военнослужещите нямат право
да членуват в политически партии, движения
или коалиции с политически цели и да пред-
приемат действия по служба, с които да нару-
шават политическата си неутралност.
(2) Военнослужещите не могат да извърш-
ват пропагандна и агитационна дейност в полза
или във вреда на политически партии, движе-
ния или коалиции с политически цели, на син-
дикални организации и на кандидати за избор-
ни длъжности.
(3) Военнослужещите не могат да участват в
събрания, митинги и манифестации на полити-
чески партии, движения или коалиции с поли-
тически цели.
(4) Военнослужещите не могат да бъдат за-
дължавани да декларират своите политичес-
ки, религиозни или идеологически убеждения
във връзка със заемането или изпълнението
на службата.
Чл. 183. (1) Военнослужещите не могат да
отказват изпълнение на служебните си задъл-
жения по религиозни мотиви или да извършват
религиозна или атеистична пропаганда, когато
изпълняват задължения по служба.
(2) Не се допуска създаване на религиозни
общности във военните формирования и обекти.
Чл. 184. Военнослужещите нямат право на
стачка и на синдикални действия.
Чл. 185. Военнослужещите, които упражня-
ват професия като лекари, лекари по дентална
медицина, магистър-фармацевти, медицински
сестри, акушерки и асоциирани медицински
специалисти, могат да членуват в съответните
съсловни организации.
Чл. 186. (1) В мирно време военнослужещи-
те могат да се сдружават за осъществяване на
дейности от взаимен интерес извън служебни-
те си задължения. Тези дейности се извършват
извън служебно време и не могат да накърня-
ват бойната готовност, подготовката, дисцип-