Държавен вестник, бр. 41, 2020 г., стр. 25

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25  
4. Препоръки при извършване на проте­
тично лечение 
При случаи с висока сложност се пре­
поръчва изборът на метод на протезиране 
и вид протезна конструкция да се обвърже 
със съставянето на подробен протетичен 
лечебен план. 
Възприето е протетичният лечебен план 
да се разработва въз основа на данните от 
изследването на пациента, диагнозата, прог­
нозата и показанията за протетично лечение. 
Лечебният план преминава през следните фази: 
подготовка на устната кухина за протетично 
лечение; определяне на вида на протезната 
конструкция, и по-специално нейната форма и 
големина; определяне на последователността 
и броя на отделните етапи, посещения; пре­
даване на протезата, съвети към пациента, 
проследяване чрез клинични контроли през 
адаптационния период. Необходимо е да се 
определи по какъв клиничен и технологичен 
метод и с какви материали ще бъде изработена 
конструкцията/ите и да се отрази в лечебния 
план. Предварително съставеният и приет 
лечебен план може да бъде коригиран при 
настъпила промяна в медицинските обстоя­
телства, включително и в резултат на пред­
протетичната подготовка на устната кухина.
При протетични интервенции с висока 
сложност се препоръчва информираното 
съгласие да се придружава от приет и под­
писан от клинициста и пациента лечебен и 
финансов план.
Временното протезиране е препоръчител­
но при лечение с всички видове неснемаеми 
конструкции и особено при случаи с висока 
сложност и/или при протезиране в естети­
ческата зона.
При предаване и трайно фиксиране на 
окончателната неснемаема протезна кон­
струкция се изисква подпис на пациента в 
потвърждение на това, че приема формата, 
размера, разположението и цвета на зъбите. 
След приключване на лечението пациен­
тът се информира за поддържащите грижи, 
периодичните контролни прегледи и за въз­
можен и очакван следоперативен дискомфорт 
в адаптационния период, последващ всяко 
протетично лечение, в който пациентът може 
да има свързани с лечението и заболяването 
оплаквания.
5. Нежелани ефекти/последици/усложне­
ния от протетично лечение. Възможни по­
следствия от протетично лечение са:
5.1. С функционален характер – преходни 
дъвкателни и фонетични оплаквания.
5.2. Свързани с използваните дентални 
материали за протетична рехабилитация, 
включващи амортизация на материалите в 
резултат на нормалната дъвкателна функция, 
нарушаване на фиксиращата неснемаемите 
конструкции връзка, алергични реакции, 
патогалванизъм и др.
5.3. Свързани с твърдите зъбни тъкани, 
включващи кариозни разрушения, абразия, 
фрактура и др.
5.4. Свързани с меките тъкани – травми 
и др.
5.5. Свързани с предпротетичната подготов­
ка на пациента – психологична; хирургична; 
пародонтална; консервативна и ендодонтска; 
ортодонтска; протетична подготовка и/или 
подготовка на опорните зъби. 
5.6. Свързани с проприоцептивната сетив­
ност – например повишена чувствителност 
след окончателно фиксиране на протезната 
конструкция, усещане за свръхконтуриране 
и др.
5.7. Свързани с адаптационния период – на­
пример прехапване на меки тъкани, паранор­
мални функции и др. 
5.8. Свързани с техническото изпълнение 
на зъбопротезната конструкция – скъсване 
или счупване на протезната конструкция и др. 
Специалните правила за добра медицинска 
практика в областта на протетичната дентал­
на медицина се актуализират своевременно 
и/или на всеки три години.
Д. СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА ЗА ДИАГНОС­
ТИКА И ЛЕЧЕНИЕ НА ПАРОДОНТАЛНИТЕ 
ЗАБОЛЯВАНИЯ
1. Характеристика 
Съвременната класификация на пародонтал­
ните заболявания е публикуваната през 2018 г. 
Класификационна схема за пародонталните и 
периимплантните заболявания и състояния, 
на която е базиран настоящият документ.
2. Основни състояния
2.1. Здрав пародонт – дефинира се като 
липса на установимо възпаление. 
Прието е, че има 4 типа на пародонтално 
здраве в зависимост дали има нормално, или 
редуцирано ниво на прикрепване и кост, както 
и дали е възможен контрол на модифицира­
щите фактори, и на резултата от лечение:
2.1.1. Интактен пародонт – без никакви 
клинични и хистологични данни за възпаление, 
без загуба на прикрепване и кост.
2.1.2. Клинично здрав пародонт – без или 
със минимални признаци на възпаление при 
запазено прикрепване и кост. 
2.1.3. Пародонтално здраве при редуциран 
пародонт:
2.1.3.1. Без пародонтално заболяване (при 
гингивални рецесии или хирургични намеси с 
отстраняване на пародонтално свързана кост).
2.1.3.2. При успешно стабилизиране на 
пациент с пародонтитстабилизиран пародон­
тит – при редуциран пародонт и добър контрол 
на допълнителните фактори.
2.1.3.3. Пародонтит в ремисия, при който 
за разлика от стабилизирания пародонтит 
няма пълен контрол на модифициращите и 
предразполагащите фактори.