Държавен вестник, бр. 18, 2000 г., стр. 5

Б Р О Й 18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
председателя є Иван Сингартийски в Скопие.
В тях се посочва, че “България и днес присвоя-
ва културното наследство на Македония”, че
“България беше инициатор за разделянето на
Македония” и пр.
“ОМО—Илинден”—ПИРИН, заедно с орга-
низации от чужбина участва в Декларация за за-
щита на националната самобитност на македон-
ския народ, предназначена за правителството на
Република Македония. С т. 5 от нея се иска да се
обяви явно, че на македонската територия, даде-
на за временно управление на Република Гърция,
Република България и Република Албания с Бу-
курещкия договор от 1913 г., живее част от маке-
донския народ. Отново се прокламира, че тази
част от територията на страната е чужда и дадена
за временно управление.
На 8.Х.1999 г. Атанас Манушкин, канди-
дат за кмет в община Разлог от “ОМО—Илин-
ден”—ПИРИН, на пресконференция в Аген-
ция “Балкан” заявява: “В изказвания и декла-
рации на членове на българското правителс-
тво се заявява, че ако ОДС не спечели избори-
те в община Разлог, няма да бъдат отпуснати
средства за региона. Тогава, ако ние спече-
лим, правителството ни дава право на свобо-
ден избор да кажем, че това е свободна тери-
тория, за която впоследствие ще мисли накъ-
де да се насочи.”
Председателят на партията Иван Сингар-
тийски в посоченото вече интервю от
20.Х.1999 г. е още по-радикален и отива по-да-
лече. Като пояснява, че трябва да бъдат твърди
и да отстояват интересите на Пиринска Маке-
дония, заявява, че на министър-председателя
Иван Костов трябва да му се каже така: “Иска-
ме това и това, или отцепваме Македония.”
От значение е също писмото от 20.VII.1999 г.,
което Кирил Костадинов Иванов—член на НИС,
изпраща от името на партията до “Отворено
общество” в Будапеща. Като се излагат плат-
формата и проблемите є, изтъква се желанието
“Пиринска Македония да придобие културна,
политическа и икономическа автономия”, как-
то и че “човешките права на македонците в
Пиринска Македония стоят по-високо, откол-
кото националния суверенитет на България”.
Ръководството на “ОМО—Илинден”—ПИРИН
изрази становище, че се разграничава от Кирил
Иванов, но тава става след като документът е
стигнал до адресата, станал е известен на об-
ществото и е произвел ефекта си за сметка на
организацията.
От изложените факти се вижда, че дейност-
та фокусира около Пиринския край. Оспорена-
та партия третира тази част от територията на
страната за небългарска земя. За нея тя е чужда
територия, дадена на България за временно
управление по международен договор. Дейност-
та е в тази насока, включително за откъсване
на въпросната територия от България.
Това показват призивите за автономия, заб-
ранена изрично от чл. 2, ал. 1 от Конституци-
ята. Това се установява също от издаваните и
разпространявани карти на Македония, от оп-
ределянето на Пиринския край като дял на
Македония и от интерпретациите на Балкан-
ската война и Букурещкия договор от 1913 г.,
за да се стигне кулминацията—заплахата за
отцепване на Пиринския край, ако не се из-
пълнят исканията на партията. Такава запла-
ха, след като е отправена от председател на
партия, не е само на думи. Тя е реална и изра-
зява позициите на самата партия, поддържа-
на и от други нейни лидери.
Посочените действия представляват дейност,
насочена срещу териториалната цялост на стра-
ната по смисъла на чл. 44, ал. 2 от Конституци-
ята. Всяко едно от тях, само за себе си, осъщес-
твява този състав.
Конституционната разпоредба брани ценност
от най-висш порядък, каквато е териториална-
та цялост на Република България и която чл. 2,
ал. 2 от Конституцията обявява за неприкосно-
вена. Затова съставът е осъществен, без да е
необходимо ефективно засягане на защитения
обект—територията на страната. Достатъчно е
само дейност, насочена срещу териториалната
цялост, каквато в случая е налице.
Политическа партия, която обявява част
от територията на България за чужда и про-
явява дейност за откъсването є, е противо-
конституционна партия. Тя няма право на съ-
ществуване.
Конституционният съд намира за необходи-
мо да подчертае, че вложеното разбиране за
противоконституционност е в съответствие с
чл. 22, ал. 2 от Международния пакт за граж-
данските и политическите права, както и с чл. 11,
ал. 2 от Европейската конвенция за защита на
правата на човека и основните свободи. Разпо-
редбите допускат ограничения в правото на
свободно сдружаване, когато те са необходими
в интерес на националната сигурност, както е в
случая. Няма никакво съмнение, че дейност,
насочена срещу териториалната цялост на Ре-
публика България, застрашава нейната нацио-
нална сигурност.
По изложените съображения и на основание
чл. 149, ал. 1, т. 5 във връзка с чл. 44, ал. 2 от
Конституцията Конституционният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционна полити-
ческата партия “Обединена македонска органи-
зация—Илинден”—партия за икономическо раз-
витие и интеграция на населението (“ОМО—
Илинден”—ПИРИН), със седалище в Благоев-
град, регистрирана по ф.д. № 12802/98 на Софий-
ския градски съд (ДВ, бр. 16 от 23.II.1999 г.).
Съдиите Стефанка Стоянова, Александър
Арабаджиев и Маргарита Златарева са подпи-
сали решението с особено мнение, което е при-
ложено към делото.
Председател: Живко Сталев
10469