Държавен вестник, бр. 73, 2002 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  73
Член 17—Юрисдикция
1. Всяка страна приема такива законодателни
и други мерки, които са необходими за установя-
ването на юрисдикция по отношение на престъп-
ление по чл. 2—14 на тази конвенция, когато:
(a) престъплението е извършено изцяло или
частично на нейна територия;
(b) извършителят е неин гражданин, нейно
длъжностно лице или член на някое от нейните
национални публични събрания;
(c) в престъплението е въвлечено нейно длъж-
ностно лице или член на нейни национални пуб-
лични събрания, или лице, посочено в чл. 9—11,
което същевременно е неин гражданин.
2. Всяка страна по конвенцията може да
заяви по време на подписването или при де-
позиране на документа за ратификация, при-
емане, одобряване или присъединяване с дек-
ларация, адресирана до Генералния секретар
на Съвета на Европа, че си запазва правото да
не прилага или да прилага само при особени
случаи или условия правилата за юрисдикция,
установени в ал. 1, букви b) и с) на този член
или друга негова част.
3. Ако страната се е възползвала от възмож-
ността за резерва, предвидена в ал. 2 на този
член, тя приема необходимите мерки за устано-
вяване на юрисдикция по отношение на прес-
тъпление по тази конвенция в случаите, когато
предполагаемият извършител се намира на
нейна територия и тя не го екстрадира в друга
страна след искане за екстрадиция единствено
на основание на неговото гражданство.
4. Конвенцията не изключва каквато и да
е наказателна юрисдикция, упражнявана от
страна в съответствие с нейното вътрешно за-
конодателство.
Член 18—Отговорност на юридическите лица
1. Всяка страна приема необходимите зако-
нодателни и други мерки, за да гарантира, че от
юридическите лица може да се търси отговор-
ност за престъпленията активен подкуп, търго-
вия с влияние и изпиране на пари по тази кон-
венция, извършени в техен интерес от което и
да е физическо лице, действащо индивидуално
или като член на орган на юридическото лице,
което изпълнява ръководна работа в юридичес-
кото лице, на основата на:
(а) представителна власт на юридическото
лице; или
(b) правомощия за вземане на решения от
името на юридическото лице; или
(с) правомощия за упражняване на контрол
в рамките на юридическото лице,
както и за участието на такова физическо
лице като помагач или подбудител при извър-
шване на посочените по-горе престъпления.
2. Освен случаите, предвидени в ал. 1, всяка
страна предприема необходимите мерки, за да
гарантира, че от юридическото лице може да се
търси отговорност, когато липсата на надзор
или контрол от физическо лице по ал. 1 е нап-
равила възможно извършването на престъпле-
нията, посочени в ал. 1, в интерес на това юри-
дическо лице от физическо лице, намиращо се
под негова власт.
3. Отговорността на юридическото лице по
ал. 1 и 2 не изключва наказателно производст-
во срещу физическите лица, които са извърши-
тели, подбудители или помагачи на престъпле-
нията, посочени в ал. 1.
Член 19—Санкции и мерки
1. Като взема предвид тежестта на престъп-
ленията по конвенцията, всяка страна пред-
вижда по отношение на престъпленията по
чл. 2—14 ефективни, пропорционални и въз-
пиращи санкции и мерки, включително кога-
то са извършени от физически лица, наказа-
ние лишаване от свобода, което може да е ос-
нование за екстрадиция.
2. Всяка страна по конвенцията гарантира,
че в случай на установена отговорност съглас-
но чл. 18, ал. 1 и 2 на юридическите лица ще
бъдат наложени ефективни, пропорционални и
възпиращи наказателни или ненаказателни
санкции, включително парични санкции.
3. Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите законодателни и други мерки, кои-
то да є позволят да конфискува или по друг начин
да отнеме средствата и облагите от престъпле-
нията по конвенцията или имущество, чиято
стойност съответства на тези облаги.
Член 20—Специализирани органи
Всяка страна по конвенцията приема не-
обходимите мерки, за да бъдат лицата и орга-
ните специализирани в борбата срещу коруп-
цията. Те трябва да имат необходимата неза-
висимост съгласно основните принципи на
правната система на страната, за да могат да
изпълняват техните функции ефективно и без
какъвто и да е неправомерен натиск. Страни-
те осигуряват съответстваща квалификация и
финансови ресурси за изпълнение на задачи-
те на тези органи.
Член 21—Сътрудничество между национал-
ните власти
Всяка страна по конвенцията приема необ-
ходимите мерки, за да гарантира, че държавни-
те органи и всяко длъжностно лице сътрудни-
чат съгласно националното законодателство на
онези нейни власти, които отговарят за раз-
следването и наказателното преследване на
престъпленията:
(a) като информират тези власти по своя
собствена инициатива, когато има достатъчно
основания да се смята, че което и да е от прес-
тъпленията по чл. 2—14 е извършено, или
(b) като предоставят на тези власти при по-
искване цялата необходима информация.
Член 22—Защита на лицата, които сътрудни-
чат на правосъдието, и защита на свидетелите
Всяка страна по конвенцията приема необ-
ходимите мерки за предоставяне на ефективна
и подходяща защита на:
(а) онези, които предоставят информация
за престъпленията по чл. 2—14 или по няка-
къв друг начин сътрудничат на властите, ко-
ито отговарят за разследването и наказател-
ното преследване;