Държавен вестник, бр. 28, 2007 г., стр. 20

С Т Р .  20
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  28
ограничаване на щета от замърсяване поради
инцидент, за който на Фонда би могло да се
наложи да изплати обезщетение съгласно тази
конвенция.
8. При условия, които следва да се установят
във Вътрешните правила, Фондът може да пре-
достави възможности за кредит с цел да се даде
възможност за превантивни мерки срещу щети
от замърсяване поради инцидент, за който на
Фонда би могло да се наложи да изплати обез-
щетение съгласно тази конвенция.
Член 5
(заличен)
Член 6
Правата за обезщетение, предвидени по чл. 4,
се загубват в срок от три години след датата, на
която е произлязла щетата, освен ако не е пре-
дявен иск или уведомяване в изпълнение на чл. 7,
ал. 6. Обаче никакви искове не могат да бъдат
предявени след изтичане на шест години от
датата, на която е станал инцидентът, причи-
нил щетата.
Член 7
1. При спазване на следващите разпоредби
на този член всяко действие срещу Фонда с цел
обезщетение съгласно чл. 4 на тази конвенция
може да бъде предприето само пред компетен-
тен съд съгласно чл. IХ на Конвенцията за от-
говорността, 1992 г. по отношение на искове сре-
щу корабособственика, който е или който въп-
реки разпоредбите на чл. III, ал. 2 на Конвенци-
ята за отговорността, 1992 г., е бил отговорен за
щети от замърсяване в резултат от въпросния
инцидент.
2. Всяка договаряща държава гарантира, че
съдилищата є разполагат с необходимата юрис-
дикция да разглеждат предявени искове срещу
Фонда, както е предвидено в ал.1.
3. Ако бъде заведено дело пред компетентен
съд за обезщетяване при щети от замърсяване
съгласно чл. IХ на Конвенцията за отговорност-
та, 1992 г. срещу корабособственика или него-
вия гарант, сезираният съд е единственият,
който има юрисдикция по отношение на таки-
ва искове срещу Фонда с цел обезщетение по
чл. 4 на тази конвенция. Обаче, ако съгласно
Конвенцията за отговорността, 1992 г. бъде за-
ведено дело за обезщетяване при щети от за-
мърсяване пред съд на държава, която е страна
по Конвенцията за отговорността, 1992 г., но не
е страна по тази конвенция, всяко дело срещу
Фонда съгласно чл. 4 на тази конвенция може
по избор на ищеца да бъде заведено или пред
компетентния съд на държавата, в която се
намира главното седалище на Фонда, или пред
който и да е съд на държава—страна по тази
конвенция, който е компетентен съгласно чл. IХ
на Конвенцията за отговорността, 1992 г.
4. Всяка договаряща държава предвижда в
законодателството си разпоредби, според които
Фондът има право да се намесва като страна във
всяка съдебна процедура, заведена съгласно
чл. IХ на Конвенцията за отговорността, 1992 г.
пред компетентния съд на тази държава, срещу
корабособственика или неговия гарант.
5. Освен ако е предвидено друго в ал. 6, Фон-
дът не се счита за обвързан с никакви присъди
или решения по съдебните процедури, по които
не е бил страна, или с каквото и да е извънсъ-
дебно уреждане, по което не е бил страна.
6. Без да се нарушават разпоредбите на ал. 4,
ако срещу корабособственик или неговия га-
рант бъде заведено дело за обезщетение за щети
от замърсяване пред компетентен съд на дого-
варяща държава съгласно Конвенцията за от-
говорността, 1992 г., националното законода-
телство на тази държава позволява на всяка
страна по делото да уведомява Фонда за дело-
то. Ако уведомлението е извършено по зако-
новия ред, изискван от сезирания съд на съот-
ветната държава и по време и начин, че Фон-
дът да разполага с достатъчно време да встъпи
като страна по делото, всяко решение на съда
по това дело, след като стане окончателно и
влезе в сила в държавата, в която е произнесе-
но, то става задължително за Фонда в смисъл,
че той не може да оспорва фактите и заключе-
нията на съда, дори и ако Фондът не е участвал
фактически в делото.
Член 8
Съгласно всяко решение относно разпреде-
лението, предвидено в чл. 4, ал. 5, всяко съдеб-
но решение, произнесено срещу Фонда от съд,
притежаващ юрисдикция съгласно чл. 7, ал. 1
и 3, когато е влязло в сила в съответната дър-
жава и в тази държава не подлежи на обжалва-
не, то се признава и влиза в сила за всяка дого-
варяща държава при условията, предвидени в
чл. Х на Конвенцията за отговорността, 1992 г.
Член 9
1. Фондът получава чрез суброгация по от-
ношение на всяка изплатена от него сума съг-
ласно ал. 1 на чл. 4 на тази конвенция за обез-
щетение на щети от замърсяване всички пра-
ва, които по силата на Конвенцията за отго-
ворността, 1992 г. биха били дадени на така
обезщетеното лице и на които то би могло да
се позове срещу корабособственика или него-
вия гарант.
2. Нищо в тази конвенция не засяга правата
на Фонда на регрес и суброгация срещу други
лица освен тези, които са посочени в предход-
ната алинея. Във всеки случай суброгационно-
то право на Фонда срещу такова лице не може
да бъде по-малко благоприятно от правото, с
което разполага застрахователят на обезщете-
ното лице.