Държавен вестник, бр. 6, 2006 г., стр. 9

Б Р О Й  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
3. извършва сондажни серологични изслед-
вания за АЧК по схема, утвърдена от генерал-
ния директор на НВМС;
4. забранява:
а) осеменяването, кръвните и други профилак-
тични манипулации на еднокопитните животни;
б) излизането на еднокопитни животни от
обектите, в които се отглеждат, както и изнася-
нето на продукти и предмети от обектите, кои-
то могат да бъдат вектори;
в) пазарите, изложбите и спортните състеза-
ния с еднокопитни животни;
5. разрешава транспортирането на едноко-
питни животни от обектите, в които се отглеж-
дат, само когато животните са предназначени
за незабавно клане в намираща се в зоната кла-
ница, посочена от НВМС, а когато в зоната няма
такава кланица—разрешава транспортирането
на животните до намираща се в зона “В” клани-
ца, посочена от НВМС.
(2) Освен мерките по ал. 1 генералният ди-
ректор на НВМС може да предложи на минис-
търа на земеделието и горите да издаде заповед
за извършване на ваксинация срещу АЧК, в
която посочва:
1. територията, на която ще се провежда
ваксинацията;
2. еднокопитните животни, които ще се вак-
синират;
3. схемата на ваксинация;
4. начинът на идентификация на ваксинира-
ните животни.
(3) Мерките в зона “Б” се отменят 60 дни
след умъртвяване на всички болни или серопо-
зитивни за АЧК животни в зона “А” след извър-
шена дезинсекция в засегнатите обекти и полу-
чени отрицателни резултати от лабораторните
изследвания.
Чл. 16. (1) В зона “В” официалният ветери-
нарен лекар предприема мерките по чл. 15, ал. 1.
(2) Когато в зона “В” няма подходяща кла-
ница, еднокопитните животни от тази зона могат
да бъдат заклани в намираща се в зона “Б” кла-
ница, посочена от НВМС.
(3) Забранява се ваксинацията срещу АЧК в
зона “В”.
(4) Мерките в зона “В” се отменят при усло-
вията на чл. 15, ал. 3.
Чл. 17. (1) При ваксинация срещу АЧК мерки-
те в зони “А”, “Б” и “В” се изпълняват най-малко
12 месеца след извършване на ваксинацията.
(2) Независимо от мерките по чл. 15, ал. 1 и
чл. 16, ал. 1 официалният ветеринарен лекар
може да разреши транспортиране на едноко-
питни животни на територията на зона “Б” или
зона “В”, когато:
1. на животните е извършен клиничен преглед;
2. животните са маркирани;
3. при нужда им е извършено серологично
изследване за АЧК и резултатът от него е отри-
цателен;
4. животните са придружени от ветеринар-
номедицинско свидетелство.
(3) Ваксинираните срещу АЧК животни не
могат да излизат от обектите, в които се от-
глеждат, най-малко 60 дни след извършване на
ваксинацията.
(4) Националната ветеринарномедицинска
служба информира ЕК за мерките по ал. 1.
Чл. 18. В зависимост от промените в епизо-
отичната обстановка НВМС след съгласуване
с Постоянния комитет по хранителната вери-
га и здравеопазването на животните към ЕК
изменя мерките за ограничаване и ликвидира-
не на АЧК.
Чл. 19. Националната ветеринарномедицин-
ска служба своевременно информира лицата,
които участват в прилагане на мерките за огра-
ничаване и ликвидиране на АЧК в зона “Б” и
зона “В”, за въведените ограничения, които тези
лица трябва да изпълнят.
Раздел V
Диагностика на африканската чума по конете
Чл. 20. Националната ветеринарномедицин-
ска служба оказва съдействие на експерти от
ЕК при извършване на проверки относно при-
лагането на мерките по тази наредба.
Чл. 21. (1) Лабораторните изследвания за
поставяне на диагнозата АЧК се извършват в
специализирана лаборатория, в Националния
диагностичен научноизследователски ветери-
нарномедицински институт (НДНИВМИ).
(2) Централното управление (ЦУ) на НВМС
осъществява постоянен контрол за спазване на
изискванията за безопасност при работа с виру-
са на АЧК в лабораторията по ал. 1.
(3) Лабораторията по ал. 1 си сътрудничи с
референтната лаборатория на Европейския съюз.
Чл. 22. (1) При съмнение за АЧК директо-
рът на съответната РВМС незабавно информи-
ра генералния директор на НВМС.
(2) В случаите по ал. 1 генералният дирек-
тор на НВМС незабавно изпраща на място спе-
циализиран диагностичен екип от ЦУ на НВМС
и НДНИВМИ.
(3) Екипът по ал. 2 извършва клиничен прег-
лед, аутопсия на умрелите животни и взема
материали за лабораторно изследване за изо-
лиране на вируса, както следва:
1. кръвни проби, взети по време на темпе-
ратурния стадий на болестта, които се съхра-
няват в разтвор, съдържащ 50 % глицерин,
0,5 % калиев оксалат и 0,5 % фенол или хепа-
рин 10 UI/мл;
2. парченца от далак, бял дроб, лимфни въз-
ли с тегло от 2 до 4 г, поставени в 10 % буфери-
ран глицерин;
3. вектори—10 сборни проби с най-малко 300
насекоми във всяка от тях;
4. кръвни серуми от болни и съмнително
болни животни.
(4) Материалите за лабораторно изследване
се транспортират в хладилна чанта при темпе-
ратура 4 °С.