Държавен вестник, бр. 70, 2002 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  70
Член 17
На всяко лице, задържано под стража или
спрямо което са предприети каквито и да са
други мерки или съдебни процедури в съответ-
ствие с тази конвенция, следва да се гарантира
справедливо отношение, в това число ползва-
нето на всички права и гаранции, предвидени
от законодателството на държавата, на чиято
територия се намира лицето, и приложимите
разпоредби на международното право, вклю-
чително международните стандарти в областта
на правата на човека.
Член 18
1. Държавите страни си сътрудничат в пре-
дотвратяването на престъпленията, изложени
в чл. 2, като предприемат всички възможни
практически мерки и по-конкретно, като из-
менят, при необходимост, вътрешното си за-
конодателство с цел възпрепятстването и про-
тиводействието на подготовката в пределите
на тяхната територия на извършването на тези
престъпления във или извън тяхната терито-
рия, в това число:
a) мерки, които забраняват незаконната дей-
ност на тяхната територия на лица или органи-
зации, които умишлено поощряват, подстрека-
ват, организират или извършват престъпления,
изложени в чл. 2;
b) мерки, задължаващи финансовите учреж-
дения и други организации, участващи в из-
вършването на финансови операции, да пред-
приемат най-ефективните сред намиращите се
на тяхно разположение мерки за идентифици-
рането на постоянните или случайните им кли-
енти, а също и на клиентите с открити сметки
и да обръщат особено внимание на необичай-
ни или подозрителни операции, и да съобща-
ват за операции, вероятно свързани с престъп-
на дейност; за тази цел държавите страни раз-
глеждат възможността:
i) да се приемат разпоредби, забраняващи
откриването на сметки, чиито притежатели
или бенефициенти са с неустановена самолич-
ност или тя е невъзможно да се установи, и
мерки, гарантиращи, че такива институции
проверяват самоличността на участниците в
тези операции;
ii) по отношение на идентифицирането на
юридическите лица да се изиска от финансо-
вите институции, при нужда, да вземат мерки
за проверката на юридическия статут и струк-
тура на клиента чрез получаването от дър-
жавния регистрационен орган, от клиента или
от двата източника доказателства за регист-
рирането на клиента като юридическо лице,
включително данни за наименованието на
клиента, юридическата му форма, адрес, ръ-
ководни органи и разпоредбите, регулиращи
пълномощията по поемането на задължения
от името на това юридическо лице;
iii) за приемането на разпоредби, налагащи
на финансовите учреждения задължението не-
забавно да съобщят на компетентните власти
за всички сложни, необичайно крупни опера-
ции и необикновени форми на операции, които
нямат очевидна икономическа или законова
причина, без страх да понесат наказателна или
гражданска отговорност за нарушаване на как-
вито и да са ограничения по разкриване на ин-
формация, ако добросъвестно съобщават за тези
свои подозрения;
iv) да изискват от финансовите институции
да съхраняват за минимум пет години всички
необходими документи по сделките, както вът-
решни, така и международни.
2. Държавите страни по-нататък си сътруд-
ничат в предотвратяването на престъпления,
изложени в чл. 2, като вземат предвид следното:
a) вземането на мерки за наблюдението на
работата на всички агенции, осъществяващи
парични преводи, включително например и
тяхното лицензиране;
b) приемането на реално осъществими мер-
ки за следенето и наблюдаването на физичес-
кото задгранично прехвърляне на налични сред-
ства и оборотни документи на предявител при
строго съблюдаване за правилното използване
на информацията и запазване на свободата на
движението на капитали.
3. Държавите страни по-нататък си сътруд-
ничат в предотвратяването на престъпления,
изложени в чл. 2, чрез обмяната на точни и
проверени данни в съответствие с вътрешното
им законодателство и координирането на ад-
министративни и други мерки, предприемани,
когато е необходимо да се предотврати извър-
шването на престъпления, изложени в чл. 2, и
по-точно чрез:
a) създаването и обезпечаването на функ-
циониране на канали за връзка между техни-
те отделни учреждения и служби с цел да се
улесни сигурният и бърз обмен на информа-
ция за всички аспекти на престъпленията,
изложени в чл. 2;
b) взаимно cътрудничество при провежда-
нето на разследвания по отношение на прес-
тъпленията, изложени в чл. 2, отнасящи се до:
i) самоличността, местонахождението и дей-
ностите на лицата, по отношение на които съ-
ществуват основателни подозрения, че са съп-
ричастни към такива престъпления;
ii) движението на средства, свързано с из-
вършването на такива престъпления.
4. Държавите страни могат да обменят ин-
формация чрез Международната организация
на криминалната полиция—Интерпол.