Държавен вестник, бр. 1, 2007 г., стр. 128

С Т Р .  128
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  1
Газов брояч или друг уред за измерване на деби-
та на разредените отработили газове. Наличието
на FM2 е по избор, когато аспираторът SB е калиб-
риран за измерване на дебита.
PB—Нагнетателен вентилатор (фиг. 10, 11, 12,
13, 14, 15 и 18)
За управление на дебита на въздуха за разреж-
дане РВ може да бъде свързан с регулаторите на
дебита FC1 и FC2. РB не се изисква, когато се из-
ползва дроселова клапа. Когато е калибриран, вен-
тилаторът РВ може да се използва за измерване на
дебита на въздуха за разреждане.
Аспиратор—SB (фиг. 10, 11, 12, 15, 16 и 18)
Само за системи с частично взимане на проби.
Когато е калибриран, SB може да се използва за из-
мерване на дебита на разредените отработили газове.
Филтър за въздуха за разреждане—DAF (фиг. от
10 до 18)
Препоръчва се извършването на филтрация на
въздуха за разреждане и почистване с дървени въг-
лища за елиминиране на смущенията от въглево-
дородите. По молба на производителя на двигате-
ля може да се вземе проба от въздуха за разреждане
според възприетата технология, за да се определи
смущението от частиците, което след това може да
се извади от стойностите, измерени в разредените
отработили газове.
Канал за разреждане—DТ (фиг. 10 до 18)
Каналът за разреждане:
—е с достатъчна дължина за осигуряване на пъл-
но смесване на отработилите газове и на въздуха за
разреждане при условия на турбулентен поток;
—е изработен от неръждаема стомана със:
а) отношение на дебелината на стената към ди-
аметъра 0,025 или по-малко за канали за разрежда-
не с вътрешен диаметър, по-голям от 75 mm;
б) номинална дебелина на стената не по-малка
от 1,5 mm за канали за разреждане с вътрешен ди-
аметър, равен или по-малък от 75 mm;
—има диаметър не по-малък от 75 mm за систе-
ми с частично вземане на проби;
—има препоръчителен диаметър не по-малък
от 25 mm за системи с пълно вземане на проби;
—може да се подгрява до температура на стени-
те не повече от 325 K (52 °C) чрез пряко нагряване
или чрез предварително нагряване на въздуха за
разреждане при условие, че температурата на въз-
духа не надвишава 325 K (52 °C) преди въвеждането
на отработилите газове в канала за разреждане;
—може да бъде термоизолиран.
Отработилите газове на двигателя трябва да бъ-
дат напълно смесени с въздуха за разреждане. При
системи с частично вземане на проби качеството
на смесването се проверява чрез подаването на CO2-
разрез в тръбопровода при работещ двигател (в не
по-малко от четири равноотдалечени точки за из-
мерване). Когато е необходимо, може да се изпол-
зва смесителна  бленда.
Забележка. Когато околната температура в бли-
зост до канала за разреждане (DT) е под 293 K
(20 °C), се вземат мерки за избягване на загубите
на частици върху студените стени на канала за раз-
реждане. Следователно препоръчва се подгряване-
то и/или термоизолирането на канала в посочени-
те граници.
При голямо натоварване на двигателя каналът
може да се охлажда с неагресивни средства като
вентилатор, докато температурата на охлаждащия
флуид спадне под 293 K (20 °C).
НЕ топлообменник (фиг. 15 и 16)
Топлообменникът е с достатъчен капацитет,
за да поддържа температурата на входа на аспи-
ратора SB в границите ± 11 K спрямо средната
работна температура, наблюдавана при провеж-
дане на изпитването.
2.3. Система за разреждане на целия поток
На фиг. 19 е описана система за разреждане,
основаваща се на разреждането на всички отрабо-
тили газове, с използване на принципа CVS (взе-
мане на проби при постоянен обем). Измерва се
общият обем на сместа от отработилите газове и
въздуха за разреждане. Може да се използва сис-
тема PDP или CFV.
За следващото събиране на частиците пробата
от разредени отработили газове минава през сис-
темата за вземане на проби от частиците (т. 2.4,
фиг. 20 и 21). Когато това се извършва директно,
става въпрос за единично разреждане. Когато про-
бата се разрежда още един път във втори канал за
разреждане—двойно разреждане. Това се използва
в случай, когато изискването за температурата на
повърхността на филтъра не може да се изпълни с
единично разреждане. Въпреки че е само част от
системата за разреждане, системата за двойно раз-
реждане е описана в т. 2.4, фиг. 21 като изменена
система за вземане на проби от частици, защото
съдържа много от частите, от които се състои обик-
новената система за вземане на проби от частици.
Фиг. 19. Система за разреждане на целия поток
Всички отработили газове се смесват с въздух
за разреждане в канала за разреждане DT. Дебитът
на разредените отработили газове се измерва с по-
мощта на обемната помпа PDP или с тръбата на
Вентури с критичен дебит CFV. Топлообменникът
HE или едно устройство за електронното компен-
сиране на дебита EFC може да се използва за про-
порционално вземане на проби от частици и за
определяне на дебитите. Определянето на масата
на частиците се основава на общия дебит на разре-
дените отработили газове и не е необходимо да се
пресмята коефициентът на разреждане.
2.3.1. Компоненти от фиг. 19
Изпускателна тръба—EP—Дължината на из-
пускателната тръба след изхода от изпускателния
колектор на двигателя, от изхода на турбокомпре-
сора или от устройството за последващо обработ-
ване до канала за разреждане не трябва да надви-
шава 10 m. Когато дължината на изпускателната
тръба след изхода от изпускателния колектор на
двигателя, от изхода на турбокомпресора или от
устройството за последващо обработване до кана-
ла за разреждане надвишава 4 m, трябва надвиша-
ващите 4 m тръбопроводи да се термоизолират, с
изключение при използване на вграден димомер.