Държавен вестник, бр. 81, 2004 г., стр. 42

С Т Р .  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  81
2. забраните и ограниченията, свързани с
експлоатацията на санитарно-охранителните
зони около водоизточниците и съоръженията
за питейно-битово водоснабдяване и около во-
доизточниците на минерални води, използва-
ни за лечебни, профилактични, питейни и хи-
гиенни нужди;
3. наличие в района на площадките на:
а) подземни води;
б) крайбрежни води;
в) незащитени водоносни хоризонти при
максимално водно ниво на дълбочина, по-мал-
ка от 1 м под долния изолационен екран на
депата за отпадъци;
г) общо и индивидуално водоползване и пол-
зване на водни обекти;
д) защитени природни територии и обекти;
е) недвижими паметници на културата;
ж) площи, за които има предоставени разре-
шения за търсене и/или проучване на подземни
богатства.
(2) Не се допуска разполагане на площадки
за третиране на отпадъци на територията на:
1. национални паркове и природни резерва-
ти и други защитени територии, освен в случа-
ите, когато с плана за управление за определе-
ни зони се допускат дейности и операции по
третиране на отпадъци;
2. археологически, архитектурни и други
резервати и обекти, обявени за недвижими па-
метници на културата;
3. райони с неблагоприятни инженерно-гео-
ложки условия (свлачища, срутища и др.), кога-
то е икономически нецелесъобразно тяхното
отстраняване или укрепване;
4. райони с открит карст;
5. терени с потенциална опасност от слягане
и пропадане над изоставени минни изработки;
6. пояс I и пояс II на санитарно-охранителни
зони на водоизточниците и съоръженията за пи-
тейно-битово водоснабдяване и около водоизточ-
ниците на минерални води, използвани за лечеб-
ни, профилактични, питейни и хигиенни нужди;
7. находища за открит добив на подземни
богатства, включени в Националния баланс на
запасите и ресурсите на подземни богатства;
8. крайбрежни заливаеми ивици, речни рус-
ла и защитни диги;
9. други територии, за които със закон са
забранени дейности и операции по третиране
на отпадъци.
(3) Намаляването на хигиенно-защитните
зони по ал. 1, т. 1, буква “а” при избора на пло-
щадка за третиране на отпадъци се допуска от
съответния оправомощен орган, когато това е
предвидено с нормативен акт.
(4) Намаляването на хигиенно-защитната
зона по реда на ал. 3 се допуска, когато се пред-
ставят съответни обосновки и доказателства, че:
1. технологичните характеристики и пара-
метри на използваните съоръжения за третира-
не на отпадъците не създават опасност за здра-
вето на хората и околната среда;
2. количеството на очакваните емисии на
вредни вещества в околната среда е в граници-
те на нормите за допустими емисии и за качес-
тво на околната среда;
3. специфичните теренни (местни) и клима-
тични особености не създават предпоставки за
нарушаване на нормите за качество на околна-
та среда;
4. видът и количествата на отпадъците и
тяхната физична структура и химичен състав,
токсичност, продължителност на въздействие
и способност за биоакумулация не предполагат
потенциален риск за човешкото здраве и зна-
чителни въздействия върху околната среда.
Чл. 10. (1) Издаване на разрешение по реда
на чл. 37 ЗУО, респективно на комплексно раз-
решително по чл. 117, ал. 1 ЗООС, се допуска,
когато характеристиките на местоположение-
то на площадката по отношение на изложените
в чл. 9 условия и планираните технически и
организационни мерки показват, че предвиде-
ните с ПУП съоръжения за третиране на отпа-
дъци на територията на площадките не предпо-
лагат потенциален риск за човешкото здраве и
значителни въздействия върху околната среда.
(2) В случаите, когато на площадките за
третиране на отпадъци се предвижда разпола-
гането на преместваеми съоръжения, които не
са свързани трайно с терена, допълнително ус-
ловие за издаване на актовете по ал. 1 е:
1. наличието на разрешение за поставяне,
издадено по реда на чл. 56 ЗУТ—за поземлени-
те имоти на физически и юридически лица;
2. одобрена схема от главния архитект на
общината по реда на чл. 56 ЗУТ—за поземле-
ните имоти, които са собственост на държавата
и общините.
Чл. 11. (1) Местоположението на площадки-
те за третиране на отпадъци се обосновава с
ПУП по отношение на:
1. възможности за максимално съвместява-
не на една площадка на дейности по третиране
на отпадъци, като се дава предимство на реги-
оналния принцип за управление на отпадъците
и на възможността за съвместно третиране на
отпадъци, образувани от повече източници;
2. оптималните разстояния до основните
източници на отпадъци;
3. използване на непродуктивни земеделски
земи, незалесени райони или райони, заети от
храсти и малоценни насаждения, изоставени
кариери и мини, ерозирали и други негативни
релефни земни форми;
4. възможност за бъдещо разширение на
площадката за третиране на отпадъци, когато
това се предвижда със съответната програма за
управление на дейностите по отпадъците по
чл. 29 ЗУО;
5. осигуряване на възможности за водоснаб-
дяване и електроснабдяване на площадката за
третиране на отпадъци и свързването є със
съществуващата пътна мрежа;