Държавен вестник, бр. 107, 2004 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  107
c. За целите на този параграф и на § 3 от този
член правонарушенията срещу сигурността на
държавата включват:
(i) предателство срещу държавата;
(ii) саботаж, шпионаж или нарушение на
закон, отнасящ се до държавните тайни или
тайните, свързани с националната отбрана на
държавата.
3. В случаите на конкуренция при упражня-
ване на правото на юрисдикция се прилагат
следните правила:
а. военните власти на изпращащата държа-
ва имат приоритет при упражняване на юрис-
дикция върху членове на въоръжена сила или
цивилен компонент във връзка със:
(i) правонарушения, насочени изцяло срещу
собствеността или сигурността на тази държа-
ва, или правонарушения, насочени изцяло сре-
щу личността или собствеността на друг член
на въоръжената сила, или на цивилен компо-
нент на тази държава, или на зависимо лице;
(ii) правонарушение, извършено при изпъл-
нение на служебни задължения в резултат на
действие или бездействие;
b. в случай на всяко друго правонарушение
властите на приемащата държава имат изклю-
чителното право да упражняват юрисдикция;
c. в случай че държавата, имаща приоритет-
ното право, реши да не упражни юрисдикция, тя
незабавно уведомява властите на другата дър-
жава; властите на държавата, имаща приоритет-
ното право, разглеждат благосклонно молба,
отправена от властите на другата държава, за
отказ от нейното право в случаи, при които дру-
гата държава счита този отказ за особено важен.
4. Гореспоменатите разпоредби на този член
не дават каквото и да било право на военните
власти на изпращащата държава да упражня-
ват юрисдикция върху лица, които са граждани
на или са постоянно пребиваващи в приемаща-
та държава, с изключение на случаите, когато
те са членове на въоръжената сила на изпраща-
щата държава.
5. а. Властите на приемащата и на изпраща-
щата държава си оказват съдействие при за-
държане на членове на въоръжена сила или
цивилен компонент или на зависими от тях лица
на територията на приемащата държава и при
предаването им на властите, които следва да
упражнят юрисдикция в съответствие с горе-
споменатите разпоредби.
b. Властите на приемащата държава неза-
бавно уведомяват военните власти на изпраща-
щата държава за задържането на всеки член на
въоръжена сила или цивилен компонент, или
зависимо лице.
c. Задържането на заподозрян членна въо-
ръжена сила или цивилен компонент, върху
когото приемащата държава упражнява юрис-
дикция, в случай че той е в ръцете на изпраща-
щата държава, остава отговорност на тази дър-
жава, докато приемащата държава не повдигне
обвинение срещу него.
6. а. Властите на приемащата и на изпраща-
щата държава си оказват съдействие при про-
веждане на всички необходими разследвания
на правонарушенията, при събиране и предста-
вяне на доказателства, включително изземва-
не/задържане и в някои случаи предаване на
предмети, свързани с правонарушението. Пре-
даването на такива предмети може да бъде
обусловено от тяхното връщане в срок, опреде-
лен от предоставилите ги власти.
b. Властите на договарящите се страни вза-
имно се уведомяват за характера на всички слу-
чаи, при които е налице конкуренция при уп-
ражняване правото на юрисдикция.
7. а. Властите на изпращащата държава не
изпълняват смъртна присъда в приемащата
държава, когато законодателството на приема-
щата държава не предвижда такова наказание
за подобно престъпление.
b. В съответствие с този член властите на
приемащата държава разглеждат благосклон-
но молба за съдействие, отправена от властите
на изпращащата държава, за изпълнение на
присъда лишаване от свобода на територията
на приемащата държава, произнесена от влас-
тите на изпращащата държава.
8. В случаите, когато обвиненият е съден в
съответствие с разпоредбите на този член от влас-
тите на една договаряща се страна и е бил оправ-
дан или осъден и изтърпява или е изтърпял при-
съдата, или е бил помилван, той не може да бъде
съден за същото правонарушение на същата те-
ритория от властите на друга договаряща се стра-
на. Въпреки това разпоредбата на този параграф
не възпрепятства военните власти на изпраща-
щата държава да съдят член на нейна въоръжена
сила за всяко нарушение на правилата на военна-
та дисциплина, съставляващо правонарушение,
извършено в резултат на действие или бездейст-
вие, за което този член е бил съден от властите на
друга договаряща се страна.
9. Винаги когато член на въоръжена сила
или цивилен компонент, или зависимо лице
попада под юрисдикцията на приемащата дър-
жава, той има право:
а. на своевременен и бърз процес;
b. да бъде информиран преди процеса относ-
но повдигнатото срещу него обвинение или
обвинения;
c. на очна ставка със свидетелстващите про-
тив него лица;
d. на задължителна процедура за получава-
не показания от лица, свидетелстващи в негова
полза, в случай че тези лица се намират под
юрисдикцията на приемащата държава;
e. на защита, лично или чрез адвокат—по
свой избор, в съответствие с разпоредбите на
приемащата държава;
f. в случай че сметне за необходимо, да пол-
зва услугите на компетентен преводач; и
g. да се свързва с представител на правител-
ството на изпращащата държава и когато съ-
допроизводствените правила позволяват това,
този представител да присъства на процеса.