Държавен вестник, бр. 49, 2002 г., стр. 33

Б Р О Й  49
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
11. Селен
7782492
12. Сребро
н.д.
13. Дрини
- -
14. Хексахлорциклохексан
608731
15. ДДТ
50293
16. Пентахлорфенол
87865
17. Хексахлорбензол
118741
18. Хексахлорбутадиен
87683
19. Тетрахлорметан
56235
20. Хлороформ
67663
21. Трифлуралин
1582098
22. Ендосулфан
115297
23. Симазин
122349
24. Атразин
1912249
25. Трибутилкалай—съединения
- -
26. Трифенилкалай—съединения
- -
27. Азинфос-етил
2642719
28. Азинфос-метил
86500
29. Фенитротион
122145
30. Фентион
55389
31. Малатион
121755
32. Паратион
56382
33. Паратион-метил
298000
34. Дихлорвос
62737
35. Трихлоретилен
79016
36. Тетрахлоретилен
127184
37. Трихлорбензол
- -
38. Дихлоретан 1,2
107062
39. Трихлоретан
71556
40. Диоксини
н.д.
Приложение III
Общи насоки за целите и критериите
за качеството на водите*
Целите и критериите за качеството на водите,
разработени за специфични участъци на река Ду-
нав и за повърхностните води в нейния водосборен
басейн:
(а) отчитат възможността за поддържане и къ-
дето е необходимо, подобряване на съществува-
щото качество на водите;
(б) имат за цел намаляване на средната стой-
ност на замърсяващите товари и концентрациите
(по-специално на опасните вещества) до известна
степен и за известен период от време;
(в) вземат предвид специфичните изисквания
за качество на водите (природна вода за питейни
нужди, напояване и т.н.);
(г) вземат предвид специфичните изисквания,
отнасящи се до чувствителни и специално защите-
ни води и тяхната околна среда, т.е. езера, зони за
защита на терасно-филтрирана вода и влажни зони;
(д) се основават на прилагането на методи на
биологична класификация и химически показате-
ли при средносрочните и дългосрочните доклади
за поддържането и подобряването на качеството
на водите;
(е) вземат предвид степента, в която са постигна-
ти целите и допълнителните предпазни мерки, кои-
то могат да бъдат необходими в отделни случаи.
* Целите и критериите за качеството на водите като
правило се разработват индивидуално и се уточняват
според преобладаващите условия—при екосистемите,
водните ресурси и тяхното използване. Следователно
в рамките на тази конвенция към договарящите стра-
ни се отправят само общи ръководни правила.
Приложение IV
Устав на международната комисия
за опазване на река Дунав
Структурите и процедурите на Международна-
та комисия в допълнение към член 18 се опреде-
лят, както следва:
Член 1. Състав
(1) Международната комисия се състои от де-
легации, назначени от договарящите страни. Вся-
ка договаряща страна назначава най-много пети-
ма делегати, включително ръководителя на деле-
гацията и неговия заместник.
(2) Освен това всяка делегация може да вземе
за решаване на специални въпроси необходимия
брой експерти, чиито имена се съобщават на Секре-
тариата на Международната комисия.
Член 2. Председателство
(1) Председателството на Международната
комисия се поема всяка година от една договаря-
ща страна по азбучен ред (на английски). Делега-
цията, отговаряща за председателството, назнача-
ва един от своите членове за председател на Меж-
дународната комисия.
(2) Председателят като правило не взема дума-
та от името на своята делегация по време на засе-
данията на Международната комисия.
(3) Останалите подробности, отнасящи се до
ръководството, се определят от Международна-
та комисия и се включват в нейните процедурни
правила.
Член 3. Заседания
(1) Международната комисия се свиква най-
малко един път годишно за провеждане на редовно
заседание по покана на председателя на място,
което се определя от него.
(2) Извънредните заседания се свикват от пред-
седателя по молба най-малко на три делегации.
(3) Консултации на ръководителите на делега-
ции могат да се провеждат между заседанията на
комисията.
(4) Председателят предлага точките на днев-
ния ред. Те включват доклади от Постоянната
работна група и нейните експертни групи. Всяка
делегация има право да предлага такива точки от
дневния ред, каквито счита, че трябва да бъдат
разгледани. Последователността на точките от
дневния ред се определя от Международната ко-
мисия с мнозинство на гласовете.
Член 4. Вземане на решения
(1) Всяка делегация има право на един глас.
(2) Не противоречейки на условията на параг-
раф (1) от този член, Европейската икономическа
общност в областите на своята компетентност има
правото на толкова гласа, колкото е броят на ней-
ните държави членки, които са договарящи стра-
ни по тази конвенция. Тази организация не упраж-
нява своето право на глас в случаите, когато ней-
ните държави членки упражняват тяхното право и
обратното.
(3) Международната комисия има кворум при
присъствието най-малко на делегации на две тре-
ти от договарящите страни.
(4) Писмени процедури могат да се използват
при условия, които се определят от процедурните
правила на Международната комисия.