Държавен вестник, бр. 107, 2008 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  107
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
РЕШЕНИЕ
за приемане на Национална здравна страте-
гия 2008—2013 г. и План за действие към нея
Народното събрание на основание чл. 86, ал. 1
от Конституцията на Република България и
чл. 3, ал. 2 от Закона за здравето
Р Е Ш И :
Приема Национална здравна стратегия
2008—2013 г. и План за действие към нея (при-
ложение).
Решението е прието от 40-то Народно събра-
ние на 5 декември 2008 г. и е подпечатано с
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Георги Пирински
НАЦИОНАЛНА ЗДРАВНА СТРАТЕГИЯ
2008—2013 Г.
Въведение
Действащата Национална здравна стратегия
“По-добро здраве за по-добро бъдеще на Бълга-
рия” за периода 2001—2010 г. и Планът за дейс-
твие 2001—2006 г., утвърдени с Решение № 267
на Министерския съвет от 21 април 2001 г., съ-
държат редица принципи, проблеми и задачи,
които са в процес на изпълнение.
Голяма част от заложените в тях задачи
бяха изпълнени. Създадоха се закони, които
дават възможност за извършване на промяна
във формата на собственост и структурата на
здравните и лечебните заведения. Промени
се принципът на финансиране на здравната
система. Въведоха се нови механизми на фи-
нансов контрол на дейностите за предоставя-
не на здравни услуги. Извършиха се редица
процедури по хармонизиране на българското
законодателство с правото на Европейската
общност в областта на общественото здраве и
свободното движение на стоки и хора. Разши-
риха се възможностите за контакти между
различните системи на здравеопазване в Ев-
ропа. Натрупаха се знания за работещите и
неработещите схеми и програми в здравеопаз-
ването и здравната система.
В същото време се очертаха нови проблеми
и въпроси. Основен проблем на здравеопазва-
нето в световен мащаб е конфликтът между
ограничените ресурси и постоянно увеличава-
щите се разходи (в резултат на демографски
промени, нарастващи потребности и непрекъс-
нато въвеждане на нови, все по-скъпи методи
на лечение). Във всяка държава политиците са
изправени пред дилемата, как по възможно най-
добрия начин да използват ограничените сред-
ства и да повишат качеството на здравните ус-
луги, да подобрят взаимоотношенията между
отделните нива на здравната система и между
различните участници в процеса на предлагане
и ползване на здравните услуги и да осигурят
финансова и структурна устойчивост на здрав-
ната система.
Променените икономически условия, както
и присъединяването на Република България към
Европейския съюз, налагат анализ на ситуаци-
ята в здравната система. Необходимо е да се
актуализират насоките на бъдещето развитие
поради:
•
Непълнота и несъгласуваност между от-
делните нормативни документи (законо-
ви и подзаконови нормативни актове),
липса на действителна оценка за ефек-
тивността на извънболничната помощ,
както и на потребностите на населението
от болнична помощ.
•
Ограничен достъп на част от население-
то до здравни услуги по финансови и ор-
ганизационни причини.
•
Ограничен достъп до извънболнична по-
мощ на населението, живеещо в малките
населени места, в планинските и отдале-
чените райони.
•
Нарушено съотношение между разходи-
те за лекарства и разходите за медицинс-
ки дейности.
•
Неудовлетвореност на населението от от-
делни характеристики на лекарствоснаб-
дяването.
•
Забавяне на реформата в болничната по-
мощ.
•
Преобладаване на индивидуалните прак-
тики (близо 90 %) пред груповите прак-
тики в доболничната помощ, което зат-
руднява качественото обслужване на па-
циентите.
•
Недостатъчна координация между пър-
вичната, специализираната извънболнич-
на помощ, спешната и болничната помощ.
•
Качество на медицинското обслужване,
което не отговаря на очакванията на об-
ществото.
•
Предимство на лечебните дейности в срав-
нение с дейностите по здравна промоция
и превенция на болестите.