Държавен вестник, бр. 109, 2020 г., стр. 35

БРОЙ  109	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  35  
от 23 юли 2014 г. относно електронната иден­
тификация и удостоверителните услуги при 
електронни трансакции на вътрешния пазар 
и за отмяна на Директива 1999/93/ЕО (ОВ, L 
257/73 от 28 август 2014 г.) или възпроизвеж­
дане на електронния образ на съобщението 
на хартиен носител, като идентичността му 
се удостоверява с подпис на служителя на 
всяка страница и се прилага към преписката.
(3) Актът, изпратен по пощата, се смята 
за връчен на датата, на която обратната раз­
писка е подписана от търговеца, от законния 
представител на юридическото лице или от 
техен пълномощник или служител, определен 
да получава книжа и съобщения.
(4) Актът, изпратен с електронно съобщение, 
се смята за връчен, когато в 7-дневен срок 
от изпращане на електронното съобщение 
адресатът изпрати потвърждение за получава­
нето му чрез обратно електронно съобщение, 
активиране на електронна препратка или 
изтеглянето му от информационна система 
за сигурно връчване.
(5) Когато актът е връчен с обратна раз­
писка и с електронно съобщение, за дата на 
връчването се смята по-късната дата.
Чл. 129. (1) Въз основа на актовете по 
чл. 128, ал. 2 председателят на Съвета за 
електронни медии издава наказателни по­
становления или мотивирани резолюции за 
прекратяване на административнонаказател­
ното производство.
(2) Препис от наказателното постановление 
се връчва срещу подпис на нарушителя.“
§ 50. В § 1 от допълнителните разпоредби 
се правят следните изменения и допълнения:
1. В т. 23, буква „а“:
а) в подбуква „бб“ думите „дейността по 
предоставяне на аудио-визуалните медийни 
услуги“ се заменят със „свързаната с преда­
ванията дейност по предоставяне на аудио-
визуалните медийни услуги“;
б) в подбуква „вв“ думите „дейността по 
предоставяне на аудио-визуалните медийни ус­
луги“ се заменят със „свързана с предаванията 
дейност по предоставяне на аудио-визуалните 
медийни услуги“;
в) в подбуква „гг“ думите „дейността по 
предоставяне на аудио-визуалните медийни ус­
луги“ се заменят със „свързана с предаванията 
дейност по предоставяне на аудио-визуалните 
медийни услуги“.
2. Създават се т. 23а – 23д:
„23а. Доставчици на платформа за споде­
ляне на видеоклипове под юрисдикцията на 
Република България са:
а) доставчици, установени на територията 
на Република България по смисъла на член 
3, параграф 1 от Директива 2000/31/ЕО на 
Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 
2000 г. за някои правни аспекти на услугите на 
информационното общество, и по-специално 
на електронната търговия на вътрешния пазар 
(Директива за електронната търговия), и
б) доставчици, които не са установени на 
територията на Република България съгласно 
буква „а“, но се считат за установени на те­
риторията на Република България за целите 
на този закон, когато доставчикът: 
аа) има предприятие майка или дъщерно 
предприятие, установено на територията на 
Република България, или 
бб) е част от група и друго предприятие 
от тази група е установено на територията на 
Република България.
Когато предприятието майка, дъщерното 
предприятие или другите предприятия от 
групата са установени в различни държави 
членки, доставчикът на платформи за споде­
ляне на видеоклипове се счита за установен 
в държавата членка, в която е установено 
неговото предприятие майка, или, ако то не 
е установено в държава членка, в държавата 
членка, в която е установено неговото дъщерно 
предприятие, или, ако то не е установено в 
държава членка, в държавата членка, в която 
е установено другото предприятие от групата. 
При наличието на няколко дъщерни пред­
приятия, като всяко от тях е установено в 
различна държава членка, доставчикът на 
платформи за споделяне на видеоклипове се 
счита за установен в държавата членка, в ко­
ято първоначално е започнало своята дейност 
едно от дъщерните предприятия, при условие 
че то поддържа трайна и реална връзка с 
икономиката на тази държава членка. 
При наличието на няколко други предпри­
ятия, които са част от групата, като всяко от 
тях е установено в различна държава членка, 
доставчикът на платформи за споделяне на 
видеоклипове се счита за установен в държава­
та членка, в която първоначално е започнало 
своята дейност едно от тези предприятия, 
при условие че то поддържа трайна и реална 
връзка с икономиката на тази държава членка. 
23б. „Предприятие майка“ е предприятие, 
което контролира едно или повече дъщерни 
предприятия.
23в. „Дъщерно предприятие“ е предприятие, 
което се контролира от предприятие майка, 
включително дъщерно предприятие на крайно 
предприятие майка.
23г. „Група“ е предприятие майка, всички 
негови дъщерни предприятия и всички оста­
нали предприятия, които имат икономически 
и правни организационни връзки с тях.
23д. За доставчиците на платформи за спо­
деляне на видеоклипове, за които се счита, че 
са установени на територията на България в 
съответствие с т. 23а, буква „б“, се прилагат 
съответно чл. 1, 2, чл. 13 – 17 и чл. 20, ал. 4 
от Закона за електронната търговия.“ 
§ 51. В § 1а от допълнителните разпоредби 
се създава т. 5: