Държавен вестник, бр. 104, 2002 г., стр. 136

С Т Р .  136
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
изважда от действителното определение. Всеки 20,42 mg
натриев хидрогенфталат се равняват на 1 ml 0,1 mol/l
перхлорна киселина.
5. Апаратура
5.1. Аналитична везна
6. Начин на работа
Претеглят се с точност до 0,5 mg около 0,2 g от про-
бата и се разтварят в 50 ml ледена оцетна киселина
(4.1). Добавят няколко капки разтвор на индикатора
кристалвиолет (4.2) и се титрува с 0,1 mol/l перхлорна
киселина (4.5) до еквивалентен пункт в светлозелено.
7. Изразяване  на резултатите
7.1. Формула и метод на изчисление
Съдържанието на натриев ацетат, според дефини-
цията в т. 2,  изразено като тегловен процент от проба-
та,  е определено от следната формула:
8,023 Ч V Ч c
––––––––– ,
m0
където:
V=  обем в милилитри на използвана стандартизи-
рана перхлорна киселина (4.5)
с= моларността на разтвора на перхлорна кисе-
лина (4.5)
m0 = първоначалната маса в грамове на взетата
проба.
7.2. Повторимост
Разликата в резултатите между две определения на
една и съща проба, когато се извършват едновременно
или в бърза последователност от един аналитик, при
едни и същи условия не трябва да превишава 1,5 g на
100 g проба.
8. Забележка
Реактивите, използвани при този метод, са ток-
сични и експлозивни и с тях трябва да се  борави
предпазливо.
Приложение № 11
към чл. 17
Тест за откриване на алдехиди в сорбинова
киселина (Е 200), в натриев, калиев и калци-
ев сорбат (Е 201, Е 202, Е 203) и в пропионо-
ва киселина (Е 280)
1. Обхват и област на приложение
Методът определя алдехиди, изразени като формал-
дехид, във:
—сорбиновата киселина (Е 200),
—натриев, калиев и калциев сорбат (Е 201, Е 202,
Е 203),
—пропионова киселина (Е 280).
2. Дефиниция
Откриване с тест за алдехиди: резултатът от теста,
получен по долуописания метод.
3. Принцип
Алдехидите в разтвора на  пробата и формалдехи-
дът в сравнителния разтвор реагират с Шифов реактив,
за да образуват оцветени в червено комплекси, чиято
интензивност се сравнява.
4. Реактиви
4.1. Стандартен разтвор на формалдехид (0,01 mg/ml):
изготвен чрез разреждане на  концентриран разтвор на
формалдехид (400 mg/ml).
4.2. Шифов реактив
5. Начин на работа
5.1. Претегля се с точност до 1 mg около 1 g проба,
добавят се към 100 ml вода и се разклаща. При необхо-
димост разтворът се филтрира и 1 ml от филтрата или
от разтвора на пробата се третира с 1 ml Шифов реактив
(4.2). Същевременно 1 ml сравнителен разтвор на форм-
алдехид се третира с 1 ml Шифов реактив (4.2).
5.2. Сравнява се оцветяването на разтвора на проба-
та с оцветяването на сравнителния разтвор.
6. Изразяване на резултатите
6.1. Интерпретация на теста
Ако червеният цвят в епруветката на разтвора на
пробата е по-интензивен от този на сравнителния раз-
твор, тестът е положителен и пробата съдържа повече
от 0,1% алдехиди, определени като формалдехид.
6.2. Чувствителност
Границата на откриване на теста е 30 mg формалде-
хид в 100 g проба.
6.3. Наблюдения
Резултатите от два теста на една и съща проба, ко-
гато се извършват едновременно или в бърза последо-
вателност от един аналитик, при едни и същи условия
трябва да бъдат идентични.
Приложение № 12
към чл. 18
Метод за определяне на пероксидно число
в лецитини (Е 322)
1. Обхват и област на приложение
Методът определя  пероксидното число в лецитини
(Е 322).
2. Дефиниция
Пероксидно число в лецитини: резултатът, получен
по долуописания метод.
3. Принцип
Окисляване на калиев йодид от пероксидите на ле-
цитина и титруване на освободения йод със стандартен
разтвор на натриев тиосулфат.
4. Реактиви
4.1. Ледена оцетна киселина
4.2. Хлороформ
4.3. Калиев йодид
4.4. Натриев тиосулфат, 0,1 mol/l или 0,01 mol/l
4.5. Разтвор на скорбяла (около 1 %).
5. Апаратура
5.1. Аналитична везна
5.2. Апаратът, вж. Схема, е съставен от:
5.2.1. Облодънна 100 ml колба
5.2.2. Обратен хладник
5.2.3. Стъклена тръба с дължина 250 mm, вътрешен
диаметър 22 mm, запушена със стъклени щифтове
5.2.4. Бехерова чаша с външен диаметър 20 mm и
височина от 35 до 50 mm.
6. Начин на работа
6.1. Поставят се 10 ml ледена оцетна киселина (4.1)
и 10 ml хлороформ (4.2) в 100 ml колба (5.2.1). Монтират
се стъклената тръба (5.2.3) и обратният хладник (5.2.2)
и сместа се кипва бавно в продължение на две минути,
за да се изгони изцяло разтвореният въздух. Разтваря се
1 g калиев йодид (4.3)  в 1,3 ml вода и разтворът се
добавя в колбата (5.2.1), без да спира кипенето.
Ако на този етап се появи жълто оцветяване, сместа
се изхвърля и процедурата се повтаря с нови реактиви.
6.2. Претегля се с точност до 1 mg около 1 g проба
и след още две минути кипене претеглената проба се
прибавя в колбата (5.2.1),  без да се спира кипенето. За
целта пробата се поставя в чашата (5.2.4), която се спус-
ка през тръбата (5.2.3) с помощта на стъклена пръчица,
чийто край е оформен съгласно схемата. Обратният
хладник (5.2.2) може да се извади за малко. Кипенето
продължава още три  до четири минути. Спира се на-
гряването и веднага се изключва обратният хладник
(5.2.2). Бързо се добавят  50 ml вода през стъклената
тръба (5.2.3). Стъклената тръба (5.2.3) се отстранява и
колбата (5.2.1) се охлажда до стайна температура под
водна струя. Титрува се с натриев тиосулфат (0,1 mol/l
или 0,01 mol/l) (4.4), докато водният слой се оцвети в
бледожълто. Добавя се 1 ml разтвор на скорбяла (4.5)
и титруването продължава  до изчезване на синия цвят.
Колбата (5.2.1) се разклаща добре по време на ти-
труването с цел цялостното извличане на йода от не-
водния слой.
6.3. Празна титрувална стойност се постига чрез
повтаряне на т. 6.1 и т. 6.2 без добавяне на проба.
7. Изразяване на резултатите
7.1. Формула и метод на изчисление