Държавен вестник, бр. 68, 2014 г., стр. 57

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
4.2.1.18.2. 2,2'-дитиоди (оцетна киселина) 
(т. 4.2.1.2), 0,4 % (M/V) разтвор във вода.
4.2.1.18.3. 2-меркаптопропионова киселина 
(т. 4.2.1.3), 0,4 % (M/V) разтвор във вода.
4.2.1.18.4. 3-меркаптопропионова киселина 
(т. 4.2.1.4), 0,4 % (M/V) разтвор във вода.
4.2 .1.18.5. 3 -мерк а п т оп р опа н-1,2-д иол 
(т. 4.2.1.5), 0,4 % (M/V) разтвор във вода.
4.2.2. Апаратура
Стандартна апаратура за тънкослойна хро­
матография.
4.2.3. Процедура
4.2.3.1. Подготовка на пробите
Пробата се подкислява с няколко капки солна 
киселина (т. 4.2.1.8) до рH 1 и ако е необходимо, 
се филтрува.
В някои случаи може да се препоръча раз­
реждане на пробата. Ако се процедира по този 
начин, подкисляването със солна киселина се 
извършва преди разреждането.
4.2.3.2. Хроматографиране
Върху плаката се нанася 1 µl от разтвора на 
пробата (т. 4.2.3.1) и по 1 µl от всеки от срав­
нителните разтвори (т. 4.2.1.18). Внимателно се 
изсушава на слаб ток от азот и хроматограмата 
се развива в подвижната фаза (т. 4.2.1.16.1 или 
т. 4.2.1.16.2). Плаката се изсушава възможно най-
бързо, за да се избегне окислението на тиолите.
4.2.3.3. Проявяване на петната
Плаката се напръсква с един от трите реактива 
(т. 4.2.1.17.1, т. 4.2.1.17.3 или т. 4.2.1.17.4). Ако пла­
ката се напръска с реактив (т. 4.2.1.17.3), след това 
се обработва с бромни пари (например във вана, 
съдържаща малка чаша с реактив т. 4.2.1.17.2), 
докато петната станат видими. Оцветяването с 
реактива за напръскване (т. 4.2.1.17.4) ще бъде 
задоволително само ако времето за изсушаване 
на слоя не надхвърля 30 min.
4.2.3.4. Интерпретация
Сравняват се Rf стойностите и цветът на 
петната на стандартните разтвори и тези на 
пробата. Средните Rf стойности, дадени по-долу, 
са за груба ориентация и имат само сравнителна 
стойност. Те зависят от:
а) степента на активност на тънкия слой по 
време на хроматографирането;
б) температурата на хроматографската вана.
Примерни Rf стойности, получени на слой 
силикагел
Подвижни фази
4.2.1.16.1
4.2.1.16.2
Меркаптооцетна киселина
0,25
0,80
2-меркаптопропионова 
киселина
0,40
0,95
2,2'-дитиоди (оцетна) ки­
селина
0,00
0,35
3-меркаптопропионова 
киселина
0,45
0,95
3-меркаптопропан-1,2-
диол
0,45
0,35
5. Определяне
Определянето винаги трябва да започва с 
йодометричния метод.
Забележка. Определянето на меркаптооцетна 
киселина трябва да бъде проведено на неизполз­
ван продукт от прясно отворени опаковки, за да 
се предотврати окислението.
5.1. Йодометрично определяне
5.1.1. Принцип
Определянето се осъществява чрез окисление 
на „–SH“ групата с йод в кисела среда съгласно 
уравнението:
2HOOC–CH2SH + J2 → (HOOC–CH2–S)2 + 2J– + 2H+
5.1.2. Реактиви
Йод, 0,05 М стандартен разтвор.
5.1.3. Апаратура
Стандартно лабораторно оборудване.
5.1.4. Процедура
Претегля се 0,5 до 1 g от пробата с точност 
0,001 g в конична колба от 150 сm3 (ml) със за­
пушалка, съдържаща 50 сm3 (ml) дестилирана 
вода. Прибавят се 5 сm3 (ml) солна киселина 
(т. 4.1.1.2) (рН на разтвора – около 0) и се тит­
рува с разтвор на йод (т. 5.1.2) до поява на жъл­
то оцветяване. Ако е необходимо, се използва 
индикатор (например разтвор на скорбяла или 
тетрахлорметан).
5.1.5. Изчисления
Съдържанието на меркаптооцетната киселина 
се изчислява по формулата:
 
,
където:
М е масата на пробата за анализ в g;
n – използваният обем от разтвор на йод 
в сm3 (ml).
5.1.6. Забележки:
Ако резултатът, изчислен като меркаптооцетна 
киселина, е 0,1 % или повече под разрешената 
максимална концентрация, тогава не е необходи­
мо да се провеждат по-нататъшни определяния. 
Ако резултатът е равен или е над разрешения 
максимум на концентрацията и идентификацията 
е показала присъствие на няколко редуциращи 
агента, тогава е необходимо да се проведе газ­
хроматографско определяне.
5.2. Газова хроматография
5.2.1. Принцип
Меркаптооцетната киселина се отделя от 
другите съставки на продукта чрез утаяване с 
разтвор на кадмиев диацетат. След метилиране с 
диазометан, приготвен in situ или предварително 
в разтвор на диетилов етер, метиловото произ­
водно на меркаптооцетната киселина се определя 
чрез газотечна хроматография при използване на 
метилоктаноат като вътрешен стандарт.
5.2.2. Реактиви
Всички реактиви трябва да са с квалификация 
„за газова хроматография“, а водата – бидести­
лирана.
5.2.2.1. Меркаптооцетна киселина, 98 %.
5.2.2.2. Солна киселина, d4
20 = 1,19 g/сm3 (ml).
5.2.2.3. Метанол.
5.2.2.4. Кадмиев диацетат дихидрат, 10 % 
(M/V).
5.2.2.5. Метилоктаноат, 2 % (M/V) разтвор 
в метанол.
5.2.2.6. Ацетатен буферен разтвор (рН 5):
Натриев ацетат трихидрат, 77 g.