Държавен вестник, бр. 95, 2018 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  95
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдиите Борис Велчев, Цанка Цанкова, 
Гроздан Илиев и Таня Райковска
по конституционно дело № 4 от 2018 г.
Подписахме с особено мнение решението 
по следните съображения: 
Решението на мнозинството е подкрепено 
с неубедителни мотиви и е неправилно по 
същество.
Въпросът за публичноправния мандат 
на заместник-председателите на Народното 
събрание (НС) има еднозначен отговор в 
практиката на Конституционния съд (КС) и 
той е решен на конституционно ниво (виж 
Решение № 16/1992 г. по к. д. № 25/1992 г., 
Решение № 11/2000 г. по к. д. № 13/2000 г.). 
Мандатното правоотношение се поражда с 
факта на избора на народния представител от 
парламента (чл. 76, ал. 3 от Конституцията). 
Липсва изрична уредба, която да установява, 
че органът не е създаден на мандатен прин-
цип. При положение, че категорията мандат 
се основава на основните начала, върху които 
е изградена Конституцията, и мандатността 
се явява механизъм на правовата държава за 
организиране на държавния живот, неприем-
ливо е изразеното в решението разбиране, 
според което обхватът на Тълкувателно ре-
шение (ТР) № 13/2010 г. по к. д. № 12/2010 г. 
е ограничен само до мандата на държавните 
органи в изпълнителната власт. Принципните 
разрешения, които са дадени с тълкувателното 
решение относно възникването на мандатното 
правоотношение, по избор или назначение и 
неговото прекратяване, са в съгласие с пред-
хождащата го практика на Конституционния 
съд. По настоящото дело изискването за спаз-
ване на принципа на правовата държава при 
предсрочно освобождаване на заместник-пред-
седателя на НС е задължително. Наличието 
или отсъствието на мандатно правоотношение 
не определя неговата задължителност, защо-
то и мандатният механизъм е подчинен на 
изискванията за сигурност и предвидимост 
като елементи от принципа на правовата 
държава. Във връзка с това са следващите 
съображения, които не са съобразени при 
постановяване на решението.
Заместник-председателите са конституци-
онно установени органи, които се избират от 
Народното събрание за срок, еднакъв с този 
на мандата на самото Народно събрание (виж 
Решение № 16/1992 г. по к. д. № 25/1992 г. и 
чл. 76, ал. 3 от Конституцията). Характерът на 
правомощията, които упражняват, определя 
заместник-председателите като вътрешни ор-
гани на НС, чрез които то се самоуправлява. 
 Конституцията не урежда изрично предс-
рочното прекратяване на мандата на пред-
седателя и заместник-председателите на На-
родното събрание. С разпоредбата на чл. 73 
от Конституцията е предвидено, че органи-
зацията и дейността на НС се осъществяват 
въз основа на Конституцията и на правилник, 
приет от него. В тази част Правилникът за 
организацията и дейността на Народното 
събрание (ПОДНС) следва и конкретизира 
конституционните разпоредби, като посочва 
основанията и реда за освобождаването на 
заместник-председателите на НС, които то 
е избрало.
 Конституционният съд е имал възможност 
да изрази разбирането си, че ПОДНС е акт, 
който съгласно конституционната разпоредба 
на чл. 73 се основава непосредствено на Кон-
ституцията и има нормативно действие. По си-
лата на Конституцията той стои паралелно със 
закона в йерархията на нормативните актове 
и има задължителна сила за всички, включи-
телно и за Народното събрание (чл. 86, ал. 2). 
Изискването за конституционосъобразност на 
ПОДНС обхваща не само упражняването на 
контрол от страна на Конституционния съд за 
съответствие на разпоредбите на правилника 
с изрични конституционни норми и конститу-
ционни принципи, но и на решенията, които 
приема НС въз основа на него. В този смисъл 
е и Тълкувателно решение (ТР) № 7/2010 г. 
по к. д. № 5/2010 г.
Решението за освобождаване на народния 
представител Валери Жаблянов от заемания 
пост като заместник-председател на Народното 
събрание е индивидуален публичноправен акт, 
който съгласно чл. 149, ал. 1, т. 2 от Консти-
туцията подлежи на контрол за конституци-
оносъобразност. 
 Възприетият на конституционно ниво 
модел на уредба на мандата предпоставя ли-
цата, избрани по този начин, да осъществяват 
своята дейност в рамките на пълен мандат, 
т.е. за срока, предвиден в Конституцията или 
в закона (в родовия смисъл на това понятие, 
каквато е употребата му и в следващата част 
на изложението). Това е така, защото мандатът 
е установен в обществен (публичен) интерес и 
доброто функциониране на държавата, респ. 
осъществяването на властите, вкл. законода-
телната власт изисква запазване на право-
мощията на органа за целия предварително 
определен период от време, стига в дейността 
си да спазва закона. Изключение от това 
общо положение, каквото е предсрочното пре-
кратяване на мандата, изисква изчерпателна 
уредба на условията и реда за предсрочното 
му прекратяване. С други думи, прекратяване 
на пълномощията преди изтичане на срока 
може да стане само на конкретно посочено 
от Конституцията или от закона основание от 
изрично определен държавен орган и с точно 
определен акт.
С ПОДНС е възприет правен механизъм 
с изчерпателно уредени основания и ред за 
освобождаването на председателя и замест-