Държавен вестник, бр. 23, 2008 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  23
г) глава 2 от Договора за екстрадиция и вза-
имопомощ по наказателни дела между Крал-
ство Белгия, Великото херцогство Люксембург
и Кралство Нидерландия от 27 юни 1962 г., из-
менен с Протокола от 11 май 1974 г. (наричан
по-нататък “Договора на Бенелюкс”), в кон-
текста на отношенията на държавите от Ико-
номическия съюз Бенелюкс.
2. Настоящата конвенция не засяга прилага-
нето на по-благоприятните разпоредби на дву-
странните и многостранните договори между
държавите-членки  съгласно член 26, параграф 4
в областта на взаимопомощта по наказателно-
правни въпроси, договорени на основата на уни-
фицирано законодателство или на специал-
на система, която осигурява реципрочно при-
лагане на мерките на взаимопомощ в съответ-
ните територии на държавите-членки.
Член 2
Разпоредби, свързани с достиженията на
правото от Шенген
1. Разпоредбите на членове 3, 5, 6, 7, 12 и 23
и доколкото имат връзка с член 12—членове 15
и 16, както и член 1, доколкото има отношение
към посочените членове, представляват мер-
ки, които изменят или развиват разпоредбите,
посочени в Приложение А към Споразумение-
то между Съвета на Европейския съюз и Репуб-
лика Исландия и Кралство Норвегия за асоци-
иране на тези две държави към изпълнението,
прилагането и развитието на достиженията на
правото от Шенген(4) .
2. Отменят се разпоредбите на член 49, бук-
ва а), членове 52, 53 и 73 от Конвенцията за
прилагане на Шенгенското споразумение.
Член 3
Производства, по които също се оказва
взаимопомощ
1. Помощ се оказва и по производствата,
които са образувани пред административни
органи във връзка с деяния, които са наказуеми
по националното право на молещата или на
замолената държава-членка или и на двете,
защото съставляват нарушения на правни нор-
ми и решението може да доведе до образуване
на производство пред съд, който е компетентен
по-конкретно по наказателни дела.
2. Взаимопомощ се предоставя и по повод на
наказателно производство или производство по
параграф 1, което е свързано с престъпления
или нарушения, за които в молещата държава
може да бъде подведено под отговорност юри-
дическо лице.
Член 4
Формални изисквания и процедура за
изпълнение на молби за взаимопомощ
1. Когато се оказва взаимопомощ, замоле-
ната държава-членка е длъжна да изпълни всич-
ки формални изисквания и процедури, изрично
(4) ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 36.
посочени от молещата държава-членка, освен
ако друго не е предвидено в конвенцията, при
условие че тези формални изисквания и проце-
дури не противоречат на основните принципи
на правото на замолената държава-членка.
2. Замолената държава-членка изпълнява
молбата във възможно най-кратък срок, като в
пълна степен отчита процесуалните и други
срокове, посочени от молещата държава-член-
ка. Молещата държава-членка посочва и при-
чините, които налагат тези срокове.
3. Ако молбата не може изцяло или докрай
да бъде изпълнена в съответствие с изисквани-
ята, поставени от молещата държава-членка,
органите на замолената държава-членка свое-
временно уведомяват за това органите на моле-
щата държава-членка и посочват условията, при
които молбата би могла да бъде изпълнена.
Органите на молещата и на замолената държа-
ва-членка могат впоследствие да се споразуме-
ят относно последващите действия по изпълне-
нието на молбата, като при необходимост пос-
тавят тези действия в зависимост от изпълне-
нието на посочените условия.
4. Ако може да се предвиди, че сроковете,
поставени от молещата държава-членка за из-
пълнение на молбата, няма да могат да бъдат
спазени и ако сред причините, упоменати във
второто изречение на параграф 2, изрично е
посочено, че всяко забавяне би довело до съ-
ществено опорочаване на производството в
молещата държава-членка, органите на замо-
лената държава-членка своевременно заявяват
времето, необходимо за изпълнение на молба-
та. Органите на молещата държава-членка свое-
временно заявяват дали молбата остава в сила.
Органите на замолената и на молещата държа-
ва-членка могат впоследствие да се споразуме-
ят относно последващите действия по изпълне-
нието на молбата.
Член 5
Изпращане и връчване на документи
1. Всяка държава-членка изпраща процесу-
алните документи, предназначени за лица, ко-
ито се намират на територията на друга държа-
ва-членка, директно до тях по пощенски път.
2. Процесуалните документи могат да бъдат
изпратени чрез органите на замолената държа-
ва-членка, само ако:
а) адресът на лицето, за което са предназна-
чени, е неизвестен или несигурен; или
б) процесуалното право на молещата дър-
жава-членка изисква доказателство за връчва-
нето на документа на адресата, различно от
доказателството, което може да се получи от
пощенските служби; или
в) не е било възможно връчването на доку-
ментите по пощенски път; или
г) молещата държава-членка има основател-
ни причини да счита, че връчването по пощенски
път ще се окаже неефективно или неподходящо.