Държавен вестник, бр. 9, 2007 г., стр. 37

Б Р О Й  9
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
1. преглед за диагностично изследване на
състоянието, в т. ч. оценка на психо-социални-
те потребности;
2. назначаване на медикаментозно лечение,
психотерапия и психо-социална рехабилитация
според потребностите на случая;
3. установяване на терапевтична връзка с па-
циента и проследяване на ефекта от терапията.
(2) Медицинските дейности в извънболнич-
ната помощ се изпълняват в рамките на след-
ните програми за грижи:
1. координиране на случая при тежки раз-
стройства;
2. подържащо лечение при тежки раз-
стройства;
3. спешна и кризисна интервенция;
4. активно лечение в домашни условия;
5. ранни интервенции при психози;
6. активно лечение на депресия;
7. активно лечение на невротични, свързани
със стрес и соматоформни разстройства;
8. активно лечение при остри психотични
разстройства;
9. други, посочени в правилника за устройс-
твото, дейността и вътрешния ред на лечебно-
то заведение
Чл. 10. Всички извънболнични програми от
грижи организират прегледите, сесиите и посе-
щенията в епизоди на обслужване между прег-
леда, в който след диагностично изследване е
започнато лечението, и прегледа, в който то е
прекратено.
Раздел IV
Медицински дейности в болнична психиатрич-
на помощ. Психиатрични програми за грижи
Чл. 11. (1) Медицинските дейности в болнич-
ната помощ гарантират по отношение на всяко
лице с психично разстройство провеждането на
следните дейности:
1. при приемането: събиране на изчерпател-
ни анамнестични данни, предварителен теле-
сен и психиатричен преглед и определяне на
работна диагноза, на първоначално лечение и
на степента на зависимост от грижи;
2. в рамките на 24 часа от приемането: ос-
новното психиатрично изследване чрез провеж-
дане на диагностично интервю, обсъждане на
случая, консултации и първоначална формули-
ровка по случая и лечебен план и определяне
на лекуващ лекар.
(2) Медицинските дейности в болничната
помощ се съчетават със свиждания и домашен
престой, когато състоянието на пациента поз-
волява това, когато контактът с други лица може
да се отрази благоприятно върху заболяването
и лечението или когато се цели по-бързото
приспособяване към социалната среда.
Чл. 12. Медицинските дейности в болнична-
та помощ се изпълняват в рамките на следните
програми за грижи:
а) лечение на остри психотични епизоди;
б) лечение на тежки епизоди на депресия;
в) лечение на тежки епизоди на мания;
г) диагностично изследване и лечение на
органични психози;
д) лечение и рехабилитация на непрекъсна-
то протичащи психози, резистентни на биоло-
гична терапия;
е) оценка на риска при тежки разстройства;
ж) други, посочени в правилника за устройс-
твото, дейността и вътрешния ред на лечебно-
то заведение.
Раздел V
Психиатрични програми за грижи за деца
Чл. 13. Психиатричните програми за грижи
за деца са:
1. разстройства на развитието (аутистичен
спектър);
2. разстройства в поведението (опозицион-
но поведение);
3. хиперкинетично разстройство с дефицит
на вниманието;
4. разстройство на привързаността;
5. емоционални разстройства (сепарацион-
на тревожност);
6. юношеска депресия;
7. други, посочени в правилника за устройс-
твото, дейността и вътрешния ред на лечебно-
то заведение.
Раздел VI
Психо-рехабилитационни програми
Чл. 14. Рехабилитационните програми за
грижи са:
1. обучение в умения;
2. обучения в трудова роля;
3. психообучение;
4. и други, посочени в правилника за уст-
ройството, дейността и вътрешния ред на ле-
чебното заведение.
Раздел VII
Лица с психични разстройства, нуждаещи се
от специални здравни грижи
Чл. 15. (1) Лица с психични разстройства,
нуждаещи се от специални здравни грижи, са
лица с психични разстройства, при които:
1. клиничната диагноза е:
а) психоза и/или тежко личностово раз-
стройство с трайни психични нарушения; или
б) умерена, тежка или дълбока умствена
изостаналост; или
в) съдова или сенилна деменция; или
г) други психични разстройства, водещи до
боледуване, което е съпоставимо по дълбочина
на страданието и социалната дисфункция с това
при горните разстройства;
2. психо-социалната оценка показва незадо-
волени основни потребности от дом, доход,
работа, семейство (домакинство) и липса на
умения да ги задоволи чрез социално участие;
3. оценката на риска показва висок риск от
себенараняване и самоубийство и/или разруши-
телност и нападение и/или социално изключва-
не и/или избягване/отхвърляне на лечение и
здравно обслужване.
(2) Преценката, че едно лице се нуждае от
специални здравни грижи, се прави от екипа на
програмата за кооридиниране на случая по
желание на пациента, негов законен предста-
вител или лице по чл. 162, ал. 3 ЗЗ.