Държавен вестник, бр. 59, 2009 г., стр. 31

Б Р О Й  59
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
заболяване и от операцията се съобщават и обяс-
няват на болния по достъпен, разбираем и подхо-
дящ за него начин. След като бъде информиран,
пациентът изразява информирано съгласие относ-
но предстоящата операция. В случай, че пациен-
тът е непълнолетен или недееспособен, съгласие
се дава от неговия законен представител.
8.2.3.9. Резултатите от КДП и КПООР се впис-
ват в “Предоперативна епикриза”, която е част от
историята на заболяването. Предоперативната
епикриза при спешни състояния се попълва от
хирург-оператор, който обосновава показанията за
операция на пациенти в спешно състояние и веро-
ятния є вид. При планови операции предоператив-
ната епикриза се обсъжда на лекарски колегиум, а
колективно взетото решение и оценката на опера-
тивния риск се вписват от лекуващия лекар.
8.2.3.10. Предоперативната епикриза включва
титулна част (трите имена, възраст, дата и номер
на ИЗ), предоперативна диагноза, данни от анам-
незата и физикалния статус в подкрепа на ушно-
носно-гърлените и придружаващите заболявания,
резултати от биохимичните, инструменталните и
други изследвания; списък на проблемите, пови-
шаващи оперативния риск, и необходимите про-
филактични мерки; оценка на оперативния риск;
препоръки за предстоящата операция—обем, из-
бор на поведение, интраоперативна диагностика,
профилактични мерки. При онкологичните забо-
лявания се отразяват хистологичната диагноза,
предоперативният стадий на болестта, оценката
на операбилността.
8.3. Операции.
8.3.1. Всички пациенти с потвърдени показа-
ния за ушно-носно-гърлена хирургична намеса
подлежат на включване в “Оперативна програма”.
Оперативната програма може да бъде дневна или
седмична. Тя подлежи на корекция при възникна-
ли операции на пациенти в спешни състояния,
включвани в дневната програма с приоритет или
при други обективни обстоятелства. Оперативна-
та програма се съставя от началника на отделени-
ето или клиниката на базата на доклади от лекува-
щите лекари след предоперативно обсъждане на
лекарски колегиум. При спешни операции показа-
нията се потвърждават, а срокът и операторът се
определят от началника на клиниката/отделение-
то, респ. от ръководителя на дежурния екип.
8.3.2. Всички болни, подложени на оперативна
намеса в операционната зала, подлежат на предо-
перативен, интраоперативен и следоперативен
контрол и наблюдение от хирургичния и анестези-
ологичния екип. Същото се отнася и за амбулатор-
ните операции, чийто обем според оператора—
лекар с призната специалност по “Ушно-носно-
гърлени болести”, изисква участие и контрол от
лекар с призната специалност по анестезиология
и интензивно лечение.
8.3.3. Избор на метод за обезболяване. Локално
обезболяване се изучава, владее и извършва от
оператора—лекар с призната специалност по
“ушно-носно-гърлени болести”. Присъствието на
лекар с призната специалност по анестезиология
и интензивно лечение в залата е по преценка на
оператора.
8.3.4. Оперативната находка, видът на извър-
шената операция, както и евентуалните интраопе-
ративни усложнения се отразяват в оперативен
протокол, както следва: избор и обосновка на опе-
ративен достъп, установена оперативна находка,
извършени интраоперативни диагностични проце-
дури, описание на техническите етапи на извър-
шената хирургическа намеса (резултати от интра-
оперативните патоморфологични изследвания),
възникнали усложнения и взетите спрямо тях мер-
ки и условията при завършване на операцията.
Уместно е използването на схеми при сложна ин-
траоперативна находка.
8.3.5. В историята на заболяването операторът
и анестезиологът отразяват назначенията за след-
оперативни изследвания и необходимите медика-
менти, техния обем и дозировката.
8.4. Следоперативен период.
8.4.1. Хирургичният екип осигурява постоянно
наблюдение в следоперативния период на локал-
ния и общия статус на болния, на жизнени показа-
тели и евентуално лабораторните изследвания при
показания. При поставяне на пациента в отделение
за интензивно лечение следоперативният контрол
и мониторирането се извършват съвместно от екип,
включващ лекари с призната специалност по ушно-
носно-гърлени болести и лекари с призната специ-
алност по анестезиология и интензивно лечение.
8.4.2. Ушно-носно-гърленият оператор провеж-
да наблюдение, определя срока за сваляне на прев-
ръзката и условията за изписване, домашно наблю-
дение и контрол след изписването—краткосрочен
или дългосрочен. При показания той насочва паци-
ента за диспансеризация и/или рехабилитация.
8.4.3. При възникнали следоперативни услож-
нения, свързани пряко или индиректно с извърше-
ната оперативна интервенция (в ранния или къс-
ния следоперативен период), операторът е длъжен
да наблюдава и контролира локалния и общия ста-
тус на тези пациенти.
9. Оборудване, необходимо за изпълнение на
рутинни и специфични дейности по специалност-
та “Ушно-носно-гърлени болести”:
9.1. Кабинет по ушно-носно-гърлени болести в
лечебно заведение за специализирана извънбол-
нична медицинска помощ.
9.1.1. Кабинет по ушно-носно-гърлени болести
със стандартно оборудване.
9.1.2. Манипулационната на кабинета е оборуд-
вана със: висока кушетка или манипулационна хи-
рургическа маса, микроскоп за амбулаторни нуж-
ди, хирургически инструментариум за малки ам-
булаторни операции, допълнителен източник на
светлина (подвижна еднолампова операционна
лампа), стерилизатор.
9.1.3. Специализирано оборудване за:
9.1.3.1. аудиологичен кабинет:
—специална обезшумена кабина или стая;
—клиничен аудиометър;
—тимпанометър;
—импедансметър;
в клиника по ушно-носно-гърлени болести:
—тонална надпрагова аудиометрия;
—говорна аудиометрия;
—детска игрова аудиометрия;