Държавен вестник, бр. 20, 2016 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  20
основен и допълнителен и да се определя с 
наредба на министъра на здравеопазването, 
която да се актуализира веднъж годишно в 
срок до 31 октомври на съответната година. 
Едновременно с това навсякъде в Закона 
за здравното осигуряване, включително и 
в § 1, т. 2 ДР ЗЗО, думата „основен“ пред 
думата „пакет“ е заличена, без да са дадени 
легални определения на новосъздадените 
„основен“ и „допълнителен“ пакет, които 
да дадат представа какво е същностното им 
съдържание и каква е разликата между тях. 
Както в оспорения чл. 45, ал. 2 ЗЗО, така и 
в целия закон не се съдържат разграничи-
телните критерии между двата пакета, не е 
посочена разликата между тях, в кои случаи 
осигурените лица ще имат право да ползват 
дейности от медицинската помощ, включена 
в „основния“ пакет, а в кои случаи ще „по-
падат“ в „допълнителния“ пакет, както и по 
какъв начин и при какви обстоятелства те 
ще преминават от единия пакет в другия. 
На практика чл. 45, ал. 2 ЗЗО дава само 
наименованията на новите пакети без уред-
ба на съдържанието им. На законово ниво 
остава неясно какви ще бъдат последиците 
за осигурените лица.
В мотивите на законопроекта за измене-
ние и допълнение на Закона за здравното 
осигуряване № 502-01-13, внесен от Минис-
терския съвет в 43-ото Народно събрание на 
2.02.2015 г., е посочено само, че пакетът от 
медицински услуги, който заплаща НЗОК, 
се разделя на основен и допълнителен, а 
конкретните медицински дейности, които 
ще се включат в пакетите, ще продължат да 
се регламентират с наредба на министъра 
на здравеопазването.
Фактът, че към момента на изменението 
на оспорения чл. 45, ал. 2 ЗЗО няма яснота 
относно разграничителния критерий между 
пакетите, се установява и от § 41 ЗИД ЗЗО 
(ДВ, бр. 48 от 2015 г.), съгласно който до 
определянето на основен и допълнителен 
пакет по реда на чл. 45, ал. 2 ЗЗО се прилага 
основният пакет, действащ към влизане в 
сила на този закон.
Критериите за разделянето на единния 
основен пакет на два нови пакета не са изяс- 
нени и в дебатите от пленарните заседания 
на Народното събрание при обсъждане на 
законопроекта на 18 и 19 март и на 3, 4 и 
16 юни 2015 г., видно от стенографските 
дневници. 
Наредба № 11 от 9.12.2015 г. на министъра 
на здравеопазването за определяне на пакета 
от здравни дейности, гарантиран от бюджета 
на НЗОК (обн., ДВ, бр. 98 от 15.12.2015 г. 
и бр. 99 от 16.12.2015 г.), също не съдържа 
критерии за разделение на медицинските 
дейности между основния и допълнителния 
пакет. Единствената посочена разлика е, че 
дейностите от основния пакет по ал. 1 се 
планират за изпълнение без отлагане във 
времето (чл. 1, ал. 2), докато дейностите 
от допълнителния пакет по същата алинея 
в зависимост от състоянието на пациента 
по медицинска преценка могат да бъдат 
планирани за изпълнение или преоценка с 
отлагане във времето, но не по-късно от два 
месеца (чл. 1, ал. 3 от наредбата). 
Допълнителният пакет здравни дейности 
има своето място и в одобрената от Минис-
терския съвет на 18.02.2015 г. Концепция 
„Цели за здраве 2020“, според която, предвид 
ефективното разходване на средствата за здра-
ве, се налага прегрупиране на финансовите 
ресурси, като се предвиди и допълнителен 
пакет здравни дейности, заплащани от НЗОК, 
които да позволят планиране чрез листа на 
чакащите. И в Приоритет 2, Политика 2.1 от 
Националната здравна стратегия на Народ-
ното събрание (ДВ, бр. 101 от 22.12.2015 г.) 
е посочено, че ефективното разходване на 
средствата за здраве налага стратегическо раз-
пределение на ресурсите: по пакети здравни 
дейности; по видове медицинска помощ; по 
видове здравноосигурени лица и източници 
на здравноосигурителните плащания, като 
в допълнителния пакет на здравноосигуре-
ните лица ще бъдат осигурени възможност 
и право на избор да ползват здравни услуги 
извън регламентирания ред чрез договор за 
медицинска застраховка.
Вярно е разбирането, че в пакетите по 
чл. 45, ал. 2 ЗЗО се включват не болести, 
а медицинските дейности по алинея първа 
на чл. 45 ЗЗО (с изключение на т. 11, 12 и 
15). Съгласно последната медицинските и 
денталните дейности, извънболничната и 
болничната медицинска помощ за диагно-
стика и лечение се свързват от закона със 
заболяването на осигуреното лице, а не с 
болестното му състояние, както се сочи в 
някои от становищата (Министерския съвет, 
министъра на здравеопазването, НЗОК). 
Заболяването е динамичен, непрекъснат 
процес на промяна на различни състояния, 
който преминава през стадии на възникване, 
протичане, лечение и излекуване, докато 
здравословното състояние е само преходен, 
кратък и измерим момент от процеса на 
заболяването.
Съществуващата в закона неяснота относ-
но критериите за разграничение на пакетите 
и последиците от това предопределя и не-