Държавен вестник, бр. 21, 2006 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  21
(2) Кметът на общината изпраща служебно
заявлението на комисията за проверка на нали-
чието на условията по чл. 2, ал. 1 и за одобрява-
не на терен по чл. 2, ал. 3.
(3) Комисията извършва проверка на място
и по документи, като констатациите за съот-
ветствието на проверявания терен с изисквани-
ята на тази наредба се отразяват в протокол.
(4) С одобряването на терен по чл. 2, ал. 3
комисията определя кой метод по чл. 2, ал. 2 да
бъде приложен за всеки конкретен случай.
Чл. 4. (1) Комисията незабавно одобрява те-
рен по чл. 2, ал. 3 и определя метод за обез-
вреждане по чл. 2, ал. 2, само когато установи,
че е налице поне едно от условията по чл. 2, ал. 1.
 (2) Решенията на комисията за одобряване
на терен по чл. 2, ал. 3 и за определяне на метод
по чл. 2, ал. 2 се вземат с консенсус.
(3) Решенията на комисията по ал. 2 се офор-
мят в общ протокол, който се утвърждава от
кмета на общината.
(4) Протоколът по ал. 3 се изготвя в три
екземпляра—един за комисията, един за кмета
на общината и един за заявителя.
(5) Решенията в протокола по ал. 3 са задъл-
жителни за изпълнение.
(6) Кметът на общината осъществява кон-
трол по изпълнение на решенията на комисията.
Чл. 5. (1) При определяне на терен по чл. 2,
ал. 3 местоположението се съобразява със:
1. изискванията за отстояние до границите
на урбанизираните територии, съгласно норма-
тивно установените хигиенно-защитни зони за
осигуряване на здравна защита на селищната
среда и прилежащите є територии, определени
с Наредба № 7 за хигиенните изисквания за
здравна защита на селищната среда (ДВ, бр. 46
от 1992 г.);
2. забраните и ограниченията, свързани с
експлоатацията на санитарно-охранителните
зони около водоизточниците и съоръженията
за питейно-битово водоснабдяване и около во-
доизточниците на минерални води, използвани
за лечебни, профилактични, питейни и хигиен-
ни нужди;
3. наличието на повърхностни и подземни
води, предоставените права за ползването им и
риска водите да бъдат замърсени.
(2) Не се допуска определяне на терен по
чл. 2, ал. 3 на територията на:
1. защитените територии по чл. 5 от Закона
за защитените територии, освен когато това е
изрично предвидено в плановете им за управле-
ние;
2. археологически, архитектурни и други
резервати и обекти, обявени за недвижими па-
метници на културата;
3. райони с неблагоприятни инженерно-гео-
ложки условия (свлачища, срутища и др.), кога-
то е икономически нецелесъобразно тяхното
отстраняване или укрепване;
4. райони с открит карст;
5. терени над консервирани или ликвидира-
ни минни изработки, за които съществува опас-
ност от слягане или пропадане;
6. пояс I и пояс II на санитарно-охранител-
ни зони на водоизточниците и съоръженията
за питейно-битово водоснабдяване и около во-
доизточниците на минерални води, използва-
ни за лечебни, профилактични, питейни и хи-
гиенни нужди;
7. находища на подземни богатства, включе-
ни в Националния баланс на запасите и ресур-
сите на подземни богатства;
8. речни русла, крайбрежни заливаеми иви-
ци на реките, земи, които се заливат при макси-
мално напълване на водоемите, защитни диги.
(3) При използването на трупна яма се спаз-
ват следните изисквания:
1. не се допуска замърсяването на атмосфер-
ния въздух, почвата, подземните и/или повърх-
ностните води;
2. дъното на изкопа се покрива с 2—3 сm
негасена вар;
3. след поставяне на продуктите и материа-
лите по чл. 1, ал. 1 в изкопа те се напръскват с
подходящо дезинфекционно средство, разреше-
но от Министерството на здравеопазването, и
се покриват с 2—3 сm пласт от негасена вар;
4. след напълване на трупната яма повърх-
ността є се покрива с най-малко 50 сm пръст.
(4) Трупната яма отговаря на следните изис-
квания:
1. определеният терен по чл. 2, ал. 3 е на
противоположната страна на преобладаващи-
те ветрове в населеното място;
2. осигурена e надеждна хидроизолация на
дъното и стените на ямата;
3. повърхността є е покрита с бетонна плоча
с отвор, покрит плътно със заключващ се мета-
лен капак;
4. мястото е обозначено с табела с надпис
“Трупна яма”.
(5) Пепелта, получена от обезвреждането на
отпадъците чрез директно изгаряне, се обез-
врежда съгласно ал. 3.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Депо за отпадъци” е съоръжение за депо-
ниране на отпадъци върху земята или под земя-
та, вкл. вътрешни площадки за депониране на
отпадъци на територията на предприятията (т.е.
депа, където причинителят на отпадъци извър-
шва обезвреждане на отпадъци на мястото на
образуването им) и самостоятелни площадки,
предназначени за временно съхраняване на от-
падъците, които се експлоатират за срок, по-
дълъг от една година. За депа не се считат съо-
ръженията, където се извършва разтоварване на
отпадъци, с цел осигуряване на подготовката им
за по-нататъшно транспортиране за оползотво-
ряване, предварително третиране или обезвреж-
дане на друго място, съоръженията за съхраня-