Държавен вестник, бр. 53, 2014 г., стр. 13

БРОЙ  53	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
(3) За извършване на действията по ал. 2 
се прилага чл. 68, ал. 5.
(4) Когато основанията по чл. 70, ал. 1 
отпаднат, полицейските органи служебно или 
по искане на лицето унищожават събраните 
материали.
Чл. 72. (1) Полицейските органи могат да 
задържат лице: 
1. за което има данни, че е извършило 
престъпление;
2. което след надлежно предупреждение 
съзнателно пречи на полицейски орган да 
изпълни задължението си по служба;
3. което показва тежки психични отклоне-
ния и с поведението си нарушава обществения 
ред или излага живота си или живота на други 
лица на явна опасност;
4. при невъзможност да се установи са-
моличността му в случаите и по начините, 
посочени в чл. 70;
5. което се е отклонило от изтърпяване 
на наказанието лишаване от свобода или 
от местата, където е било задържано като 
обвиняем в изпълнение на разпореждане на 
орган на съдебната власт;
6. обявено за издирване с цел задържане, 
както и по искане на друга държава във връзка 
с неговата екстрадиция или в изпълнение на 
Европейска заповед за арест;
7. в други случаи, определени със закон.
(2) В случаите по ал. 1 лицето може да 
бъде настанено в помещение за настаняване 
на задържани лица и спрямо него могат да 
бъдат взети мерки за лична сигурност, ако 
поведението му и целите на задържането 
налагат това.
(3) Когато задържаното лице не владее 
български език, то незабавно се информира 
за основанията за задържането му на разби-
раем за него език.
(4) Задържаното лице има право да обжалва 
пред съда законността на задържането. Съдът 
се произнася по жалбата незабавно.
(5) От момента на задържането си лицето 
има право на защитник.
(6) За задържането съответният орган е 
длъжен незабавно да уведоми лице, посочено 
от задържания.
(7) Полицейските органи са длъжни неза-
бавно да освободят лицето, ако основанието 
за задържането е отпаднало.
(8) Задържаните непълнолетни лица се 
настаняват в специални помещения отделно 
от задържаните пълнолетни лица.
(9) Редът за осъществяване на задържане, 
оборудването на помещенията за настаняване 
на задържани лица и редът в тях се опреде-
лят с инструкция, издадена от министъра на 
вътрешните работи.
Чл. 73. На лицето, задържано при усло-
вията на чл. 72, ал. 1, т. 1 – 4, не могат да 
му бъдат ограничавани други права освен 
правото на свободно придвижване. Срокът на 
задържането в тези случаи не може да бъде 
повече от 24 часа. 
Чл. 74. (1) За лицата по чл. 72, ал. 1 се 
издава писмена заповед за задържане. 
(2) В заповедта по ал. 1 се посочват: 
1. името, длъжността и местоработата на 
служителя, издал заповедта;
2. основанията за задържането;
3. данни, индивидуализиращи задържаното 
лице;
4. датата и часът на задържането;
5. ограничаването на правата на лицето 
по чл. 73; 
6. правото му: 
а) да обжалва пред съда законността на 
задържането;
б) на адвокатска защита от момента на 
задържането;
в) на медицинска помощ;
г) на телефонно обаждане, с което да съ-
общи за своето задържане;
д) да се свърже с консулските власти на 
съответната държава, в случай че не е бъл-
гарски гражданин;
е) да ползва преводач, в случай че не раз-
бира български език.
(3) Задържаното лице попълва декларация, 
че е запознато с правата си, както и за на-
мерението си да упражни или да не упражни 
правата си по ал. 2, т. 6, букви „б“ – „е“. За-
поведта се подписва от полицейския орган и 
от задържаното лице.
(4) Отказът или невъзможността на за-
държаното лице да подпише заповедта се 
удостоверява с подписа на един свидетел.
(5) Заповедта за задържане се вписва в 
специален регистър.
(6) Копие от заповедта се връчва на задър-
жаното лице срещу подпис.
Чл. 75. (1) При извършване на задържане 
по чл. 72 полицейските органи вземат мерки 
за осигуряване на личната си безопасност. 
(2) Мерките по ал. 1 се изразяват в извърш-
ване на проверка на лицето за наличие на 
опасни за живота и здравето предмети или 
вещи и готовност на проверяващия полицейски 
орган във всеки момент да въздейства върху 
задържаните лица с предупреждение, сила, 
помощни средства или оръжие.
Чл. 76. (1) Полицейските органи могат да 
конвоират на територията на страната и извън 
нея следните лица: 
1. по отношение, на които е постановен 
акт за принудително довеждане от разследващ 
полицай по реда на Наказателно-процесуал-
ния кодекс; 
2. задържани лица по чл. 72, ал. 1, т. 1 – 4, 
6 и 7; 
3. с наложено от съда наказание „задър-
жане в териториална структура на МВР“ при 
условията и по реда на Закона за опазване на