Държавен вестник, бр. 90, 2014 г., стр. 70

СТР.  70	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  90
2. инфекциите, при които заразната материя 
е проникнала в организма на пострадалото 
от злополука лице;
3. телесните увреждания или смъртта, на-
стъпили по време на превоза при спасяване на 
своя или на чужд живот или на имущество.
Чл. 38. (1) При смърт на застраховано лице, 
настъпила вследствие на злополука, покрита 
по застраховката, застрахователят изплаща 
застрахователната сума по договора.
(2) При трайна загуба на работоспособност 
на застрахования се изплаща такъв процент от 
застрахователната сума, какъвто е процентът 
на трайната загуба на работоспособност.
(3) Процентът на трайна загуба на рабо-
тоспособност се определя от ТЕЛК или от 
застрахователна експертна комисия съгласно 
списък на травматичните болести и увреж-
дания на застрахователя след окончателно 
и пълно стабилизиране на уврежданията на 
застрахования, но не по-рано от 3 месеца и 
не по-късно от една година от датата на съ-
битието. Застрахователят не може да откаже 
плащане, когато ТЕЛК или застрахователна-
та експертна комисия се е произнесла след 
изтичане на едногодишния срок. При загуба 
на крайници или други човешки органи про-
центът може да се определи и без да се спазва 
тримесечният срок.
(4) Когато застрахованото лице е имало 
определен процент трайна загуба на работо­
способност преди настъпването на злополу-
ката, този процент не се взема под внимание 
при определяне трайната загуба на работо­
способност в резултат на злополуката.
(5) Застрахователната сума или съответ-
ната част от нея се изплаща на увреденото 
лице, а при смърт на пострадалото лице – на 
законните му наследници.
(6) При смърт на непълнолетен, ограни-
чено запретен или нетрудоспособен, който 
няма наследници, застрахователната сума се 
изплаща на лицата, които са го издържали.
(7) Когато застрахованото лице, съответно 
неговите наследници, не са навършили пъл-
нолетие или са запретени, застрахователното 
обезщетение се внася на тяхно име в търговска 
банка, която извършва дейност в Република 
България, за което застрахователят писмено 
ги уведомява.
Чл. 39. (1) За изплащане на застрахова-
телната сума или на съответна част от нея 
на застрахователя се представят следните 
документи:
1. писмено искане;
2. билет, карта или друг документ в ориги-
нал, доказващ, че пострадалият е бил пътник;
3. документ по чл. 36, ал. 1; 
4. препис от акта за смърт и удостовере-
ние за наследници в оригинал или протокол 
на ТЕЛК;
5. болнични листове, протоколи на ЛКК и 
други документи, както и обяснения, поискани 
от застрахователя.
(2) В случай на изплатено обезщетение 
за трайна загуба на работоспособност в ре-
зултат на злополука и последваща смърт на 
застрахованото лице до една година от датата 
на злополуката дължимата застрахователна 
сума за смърт се намалява с размера на из-
платеното обезщетение.
Раздел VI
Единна номерация на застрахователните 
полици по задължителни застраховки „Граж-
данска отговорност“ на автомобилистите и 
сертификат „Зелена карта“, гранична застра-
ховка и „Злополука“ на пътниците
Чл. 40. (1) Застрахователни полици по 
задължителни застраховки „Гражданска от-
говорност“ на автомобилистите, сертификат 
„Зелена карта“, гранична застраховка и „Злопо-
лука“ на пътниците имат единна унифицирана 
номерация за всички застрахователи, която 
се генерира от Информационния център на 
Гаранционния фонд.
(2) Поредният номер на всяка застрахова-
телна полица по задължителна застраховка 
„Гражданска отговорност“ на автомобилисти-
те и по задължителна застраховка „Злополука“ 
на пътниците съдържа:
1. BG – код на държавата в системата на 
„Зелената карта“;
2. ZZ – уникалния идентификационен код 
на застрахователя, предоставен от Гаранцион-
ния фонд, състоящ се от две позиции;
3. I – вида на застраховката;
4. YY- годината на начало на застрахо-
вателната полица, последните две цифри от 
съответната година, през която влиза в сила 
полицата;
5. 999999999 – поредния номер на полицата, 
състоящ се от девет позиции.
(3) В случаите, когато към полица по 
задължителна застраховка „Гражданска от-
говорност“ на автомобилистите се издава 
сертификат „Зелена карта“, номерът на сер-
тификата „Зелена карта“, който се записва в 
предвиденото поле, се формира от номера на 
полицата по задължителна застраховка „Граж-
данска отговорност“ на автомобилистите, към 
която е издадено допълнително покритие по 
чл. 261, ал. 3 от Кодекса за застраховането, и 
от индекс от две позиции, указващ поредния 
номер на всеки издаден сертификат „Зелена 
карта“ към съответната полица.
(4) Поредният номер на всяка полица по 
гранична застраховка съдържа:
1. BG – код на държавата в системата на 
„Зелената карта“;