Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
9. МОНИТОРИНГ И КОНТРОЛ
За всеки стратегически документ от голя­
ма важност е да бъде реализиран съобразно 
предварително поставените цели, срокове и 
ресурси, както и да е устойчив във времето 
и да развива заложените в него дейности и 
ефекти. За тази цел е препоръчително да 
се осъществява наблюдение (мониторинг) и 
оценка на осъществяването на документа и 
да се набелязват подходящи действия – за 
коригиране и усъвършенстване на заложените 
в него дейности.
Мониторингът може да бъде дефиниран 
като: (а) неделима част от текущото управле­
ние на проект; (б) инструмент, подпомагащ 
контрола върху управлението и процеса на 
вземане на решения; (в) описание на събития 
и условия в рамките на определен период 
от време; (г) систематично събиране на дос­
товерна, актуална и значима информация 
за напредъка, промените и последиците от 
предприеманите програмни действия. Тези 
същностни характеристики на мониторинга 
го определят като един от най-важните ком­
поненти от управлението на Националната 
стратегия за управление и развитие на во­
дния сектор в Република България и Плана 
за действие в краткосрочна (2013 – 2015 г.), 
средносрочна (2016 – 2021 г.) и дългосрочна 
(2022 – 2037 г.) перспектива.
Оценката на свой ред е систематичен пре­
глед на конкретните управленски дейности за 
осигуряване на информация за пълния спектър 
от краткосрочни, средносрочни и дългосрочни 
въздействия върху водния сектор. Оценката на 
стратегията може да включва преценка на ра­
ботното натоварване, оперативните процедури 
или персонала, но нейна главна цел си остава 
ефектът и въздействието от реализацията на 
промените във водния сектор. 
Мониторингът следователно трябва да ус­
тановява статуса и да проследява напредъка в 
осъществяването на отделните компоненти и 
подкомпоненти и на Стратегията като цяло. 
Мониторингът също така следва да идентифи­
цира възникващи проблеми, факторите, които 
ги обуславят, и да подсказва възможни мерки 
и решения на тези проблеми. Получената 
информация се очаква да бъде своевременно 
на разположение на отговорния орган (преди 
всичко на МОСВ). Смисълът от това е да се 
даде възможност на компетентните държавни 
институции, ако преценят – да предприемат 
своевременни „коригиращи действия“, които 
да подпомогнат постигането на поставените 
в Стратегията цели. 
Следва да се подчертае, че ако мониторин­
гът се съсредоточава върху наблюдение на: 
(а) предприетите действия и изразходваните 
ресурси, (б) постиганите резултати, (в) проти­
чането на процеса във времето, (г) постига­
ните въздействия, то оценката е насочена към 
установяване на степента, в която се постигат 
общите и специфичните цели на документа, и 
включва също така систематичен преглед на 
конкретните управленски операции за осигу­
ряване на информация за пълния спектър от 
краткосрочни, средносрочни и дългосрочни 
въздействия.
Основните моменти, които би следвало да 
бъдат наблюдавани във връзка с изпълнението 
на настоящата Стратегия, са:
– спазване на предвидения график на 
дейностите;
– обем, скорост и степен на изразходване 
на ресурсите;
– постигани резултати;
– достигане на поставените цели и въз­
действие на стратегическия документ.
Кога да се осъществява мониторин­
гът? – Целта на текущия мониторинг е да 
отбелязва ефектите и отклоненията от плани­
раното достатъчно рано, за да бъде възможно 
тяхното коригиране, преди последствията от 
тях да станат толкова сериозни, че да не могат 
да бъдат преодолени. Това, което не бива да 
бъде забравяно, е необходимостта мониторин­
гът да бъде извършван достатъчно често, за 
да могат да бъдат коригирани отклоненията 
от направения план. 
Основавайки се на тази методология, мо­
ниторингът и оценката за изпълнението на 
настоящата Стратегия предполагат следната 
последователност от действия:
1. Избор на критерии и показатели за 
мониторинг и оценка;
2. Мониторинг на изпълнението;
3. Съпоставка на постигнатото с целевото 
състояние;
4. Предлагане и предприемане на кориги­
ращи действия.
Индикаторите за следене на целите и мер­
ките в Националната стратегия за управление 
и развитие на водния сектор в Република 
България са дефинирани в предложения 
план за действие, който е неразделна част 
от стратегията.
Самите индикатори са в повечето случаи 
статистически и точно измерими и следва 
да са достъпни на база отчетната дейност на 
различните институции. Някои от показате­
лите, сравнително малък брой, следва да се 
набират чрез социологически методи.
Наблюдението и мониторингът за напре­
дъка ще се осъществяват от МОСВ, което 
по закон е отговорната институция за стра­
тегическия документ. За целта отговорната 
дирекция в рамките на министерството ще 
е отговорна за набиране на информация за 
целите на наблюдение на изпълнението на 
Плана за действие и ежегодно ще изготвя 
доклад. Годишните доклади ще се изготвят 
и публикуват до 15 май на следващата от 
отчетната година.