Държавен вестник, бр. 104, 2004 г., стр. 85

Б Р О Й  104
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  85
Член 6
Изпълнение, поискано в съответствие с
предходните разпоредби, не може да бъде на-
пълно или частично отказано, с изключение
на случаите:
а) в които изпълнението противоречи на
основните принципи на правната система на
замолената държава;
b) когато замолената държава прецени, че
деянието, за което е постановена присъдата, има
политически характер или представлява чисто
военно престъпление;
c) когато замолената държава прецени, че
има съществени основания да се счита, че при-
съдата е постановена или утежнена по мотиви
от расов, религиозен, национален или полити-
чески характер;
d) когато изпълнението е в противоречие с
международните задължения на замолената
държава;
е) когато деянието вече е предмет на нака-
зателно производство в замолената държава
или когато замолената държава реши да за-
почне наказателно производство по отноше-
ние на това деяние;
f) когато компетентните органи в замолена-
та държава са решили да не започват наказа-
телно производство или да прекратят вече за-
почнало наказателно производство по отноше-
ние на същото деяние;
g) когато деянието е извършено извън тери-
торията на молещата държава;
h) когато замолената държава не е в състо-
яние да изпълни наказанието;
i) когато искането се основава на чл. 5, буква
“е” и не е изпълнено нито едно от другите усло-
вия по този член;
j) когато замолената държава прецени, че
молещата държава сама може да изпълни на-
казанието;
k) когато възрастта на осъденото лице по
време на извършване на деянието не е позволя-
вала то да бъде съдено в замолената държава;
l) когато съгласно закона на замолената
държава поради изтекла давност е отпаднала
възможността наложеното наказание да бъде
изпълнено;
m) когато и доколкото присъдата налага
лишаване от права.
Член 7
Искането няма да се изпълнява, ако изпъл-
нението противоречи на принципите, признати
в разпоредбите на част III, раздел 1 на тази
конвенция.
b—Последици от прехвърлянето
на изпълнението
Член 8
За целите на чл. 6, ал. 1 и резервата по буква
“с” на Приложение I на тази конвенция всяко
действие, валидно извършено от властите на
ЧАСТ II—ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИ
СЪДЕБНИ РЕШЕНИЯ ПО НАКАЗАТЕЛНИ
ДЕЛА
Раздел 1—Общи разпоредби
а—Общи условия за изпълнение
Член 2
Тази част се прилага по отношение на:
а) наказания, предвиждащи лишаване от
свобода;
b) глоби или конфискация;
с) лишаване от права.
Член 3
1. Всяка договаряща държава е компетентна
в случаите и при условията, предвидени в тази
конвенция, да привежда в изпълнение наказа-
ние, наложено в друга договаряща държава,
което подлежи на изпълнение в последната
държава.
2. Тази компетентност може да бъде упраж-
нена само по искане на другата договаряща
държава.
Член 4
1. Наказанието не може да бъде приведено в
изпълнение от друга договаряща държава, ос-
вен ако съгласно нейното законодателство де-
янието, за което е било наложено наказанието,
би представлявало престъпление, в случай че е
било извършено на нейна територия,  и ако
лицето, на което е наложено наказанието, би
носило наказателна отговорност, в случай че е
извършило деянието там.
2. Ако присъдата се отнася за две или повече
деяния и не всички от тях отговарят на изисква-
нията на ал. 1, осъждащата държава определя
каква част от наказанието се отнася за деяния-
та, които отговарят на тези изисквания.
Член 5
Осъждащата държава може да поиска друга
договаряща държава да приведе в изпълнение
наказанието само ако са налице едно или пове-
че от следните условия:
а) ако осъденото лице постоянно пребивава
в другата държава;
b) ако изпълнението на наказанието в друга-
та държава би могло да подобри възможности-
те за социална реабилитация на осъденото лице;
c) ако в случай на наказание, предвиждащо
лишаване от свобода, наказанието може да бъде
изпълнено след изпълнението на друго наказа-
ние, предвиждащо лишаване от свобода, което
осъденото лице изтърпява или трябва да изтър-
пи в другата държава;
d) ако другата държава е държавата на про-
изход за осъденото лице и тя е заявила, че же-
лае да приеме изпълнението на това наказание;
е) ако тя прецени, че не може сама да изпъл-
ни наказанието, дори и чрез екстрадиция, а дру-
гата държава има възможност да направи това.