Държавен вестник, бр. 15, 2015 г., стр. 19

БРОЙ  15	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19  
заявлението съдържа списък на държавите, 
по отношение на които ще се осъществява 
посредничество, като заявителят може да 
посочи до 10 държави.
Видно от данните по делото, с изменението 
на цитираната наредба (обн., ДВ, бр. 54 от 
2010 г.) в чл. 5, ал. 2, т. 5 от наредбата след 
думата „посредничество“ текстът до края 
на изречението е заличен („като заявителят 
може да посочи до 10 държави“).
Жалбата срещу посочените разпоредби 
е подадена от Фондация „Шанс 2003“, като 
съгласно Разрешение № 123 от 15.03.2010 г. 
на министъра на правосъдието на жалбопо-
дателя е разрешено да извършва като акре-
дитирана организация посредничество при 
международно осиновяване по отношение 
на следните държави – Австрия, Великобри-
тания, Дания, Германия, Гърция, Италия, 
Кипър, Канада, Ирландия, САЩ. Със заяв-
ление № 16-04-33 от 20.02.2012 г. Фондация 
„Шанс 2003“ е поискала от МП да є бъде 
издадено разрешение за посредничество 
при международно осиновяване за Обеди-
нени арабски емирства, като в Разрешение 
№ 123 от 15.03.2010 г. държавата Германия 
да бъде заменена с държавата Обединени 
арабски емирства. Със Заповед № ЛС-04-89 
от 23.01.2013 г. на министъра на правосъди-
ето е отказано издаването на разрешение на 
Фондация „Шанс 2003“ за посредничество при 
международно осиновяване по отношение на 
държавата Обединени арабски емирства. Ци-
тираната заповед е оспорена пред Върховния 
административен съд, като е образувано адм. 
дело № 3501 от 2013 г. и същото е спряно до 
приключване на настоящия спор с влязъл в 
сила съдебен акт. 
Съгласно чл. 186, ал. 1 АПК право да 
оспорват подзаконов нормативен акт имат 
гражданите, организациите и органите, чи-
ито права, свободи или законни интереси са 
засегнати или могат да бъдат засегнати от 
него, или когато той поражда задължения. 
Предметът на дейност на Фондация „Шанс 
2003“, целите, които си поставя, и средствата 
за тяхното постигане, видни от приложеното 
по делото Удостоверение от 06.06.2012 г. по 
ф.д. № 10165/2003 г. на Софийския градски 
съд, обосноват наличието на правен интерес 
от оспорване на горецитираните разпоредби 
на наредбата.
По отношение на оспорването на текста 
на нормата на чл. 5, ал. 2, т. 5 от наредбата 
(в редакцията към ДВ, бр. 80 от 2009 г.) и с 
оглед изричното изявление на процесуалния 
представител на жалбоподателя настоящият 
съдебен състав намира, че жалбата в тази 
си част се явява процесуално недопустима, 
доколкото частта на чл. 5, ал. 2, т. 5 от на-
редбата „като заявителят може да посочи 
до 10 държави“ е отменена съгласно § 2 от 
Наредба за изменение и допълнение на На-
редба № 12 от 30.09.2009 г. за условията и 
реда за издаване и отнемане на разрешение 
за посредничество при международно осино-
вяване и за осъществяване и прекратяване 
дейността на акредитираните организации, 
издадена от министъра на правосъдието (ДВ, 
бр. 54 от 2010 г.). Т.е. нормата на чл. 5, ал. 2, 
т. 5 от наредбата, по отношение на която 
оспорващият счита, че следва да бъде отме-
нена, не е със съдържанието, предвидено в 
първоначалния текст, и за него не съществува 
правен интерес от оспорването є. Поради 
това жалбата в тази си част следва да се 
остави без разглеждане и производството 
по делото да се прекрати.
По отношение на оспорването на нор-
мата на чл. 2, ал. 2 от наредбата жалбата 
на Фондация „Шанс 2003“ се явява проце-
суално допустима, като подадена от лице с 
правен интерес, срещу разпоредба, която е 
действаща и не е отменена или оттеглена. 
Разгледана по същество, жалбата се явява 
и основателна.
Наредбата е издадена от министъра на 
правосъдието на основание законовата деле-
гация на чл. 116, ал. 3 от Семейния кодекс 
и е подзаконов нормативен акт по смисъла 
на чл. 7, ал. 2 от Закона за нормативните 
актове (ЗНА).
Според чл. 168, ал. 1 АПК, съдържащ се 
в общите разпореди на дял „Трети“ от АПК 
и приложим към настоящото производство, 
съдът не се ограничава само с обсъждане 
на основанията, посочени от оспорващия, 
а е длъжен въз основа на представените от 
страните доказателства да провери законосъ-
образността на оспорения административен 
акт на всички основания по чл. 146, а именно: 
липса на компетентност, неспазване на уста-
новената форма; наличието на съществено на-
рушение на административнопроизводствени 
правила; противоречие с материалноправни 
разпоредби; несъответствие с целта на закона. 
Правилата за издаване на нормативни 
административни актове са регламентирани 
в чл. 26 – 28 ЗНА и в чл. 75 – 80 АПК. Съ-
гласно чл. 26, ал. 2 ЗНА преди внасянето на 
проект на нормативен акт за издаване или 
приемане от компетентния орган състави-
телят на проекта го публикува на интернет 
страницата на съответната институция за-
едно с мотивите, съответно доклада, като 
на заинтересованите лица се предоставя 
най-малко 14-дневен срок за предложения 
и становища по проекта. 
Съгласно чл. 77 АПК компетентният орган 
издава нормативния административен акт, 
след като обсъди проекта заедно с представе-
ните становища, предложения и възражения.