Държавен вестник, бр. 30, 2002 г., стр. 82

С Т Р .  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  30
НЕОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
ДЪРЖАВНИ ВЕДОМСТВА,
УЧРЕЖДЕНИЯ И ОБЩИНИ
НАЦИОНАЛЕН СТАТИСТИЧЕСКИ
ИНСТИТУТ
МЕТОДИКА
за изчисляване коефициента на изменението
на добавената стойност на един зает
I. Общи положения
С тази методика се определят обхватът, особеностите и
начините за изчисляване коефициента на изменение на до-
бавената стойност на един зает през отделните тримесечия
на 2002 г. в рамките на периодите, дефинирани съгласно чл. 1,
ал. 4 и чл. 13, ал. 2 от Наредбата за образуване на средствата
за работна заплата в търговските дружества с над 50 % дър-
жавно или общинско участие през 2002 г., приета с ПМС №
23 от 2002 г.
II. Методически подход
1. Методическият подход е съгласуван със заложе-
ните цели на наредбата за осигуряване на пазарно по-
ведение на работодателите в търговските дружества,
свързани с изискването за изменение на средствата за
работна заплата в съответствие с реалното изменение
на добавената стойност на един зает. В § 1, ал. 1 от
допълнителните разпоредби на наредбата се регламен-
тира показателят “брутна добавена стойност по базис-
ни цени”, изчисляван като разлика между брутната
продукция по базисни цени и направените за производ-
ството и междинни разходи по покупни цени. Методи-
ката пояснява практическите процедури за изчислява-
не на показателите, от които добавената стойност се
получава като резултативна величина. Преизчислява-
нето на добавената стойност през отчетния период в
съпоставими цени следва презумпцията за еднопосоч-
но, съответстващо изменение на цените на произведе-
ните продукти и услуги с цените на вложените в произ-
водството суровини, материали и външни услуги.
2. В методиката се използват следните понятия:
2.1. Отчетен период—включва отчетното и пред-
ходните три тримесечия—чл. 1, ал. 4 и чл. 13, ал. 2 от
наредбата.
2.2. Базисен период—включва четирите тримесе-
чия, предхождащи отчетното тримесечие—чл. 1, ал. 5
и чл. 13, ал. 2 от наредбата.
2.3. Сравнима продукция—един и същ асортимент
от продукцията или една и съща услуга, продавани през
отчетния и базисния период.
2.4. Несравнима продукция—продукция, която не е
продавана през базисния период и за нея търговското
дружество (предприятие) не разполага с информация
за изчисляване на произведената продукция по съпос-
тавими цени.
2.5 Приходи от продажби—установяват се прихо-
дите от продажби, посочени в отчета за приходите и
разходите, намалени с приходите от продажби на дъл-
готрайни материални и нематериални активи.
В търговските дружества с продължителен цикъл
на производство в приходите от продажби се включват
и авансово получените суми, които не участват при
формиране на нетния размер на приходите от продаж-
би в отчета за приходите и разходите.
В обема на приходите се включват и сумите от
продажбите в столове, бюфети, магазини и други тър-
говски обекти на предприятието.
2.6. Произведена брутна продукция по базисни цени—
измерва действителното производство на продукти и
услуги, остойностени по цени преди начисляване на да-
нъци върху продуктите, включващи субсидиите върху
продуктите. Изчислява се на базата на: приходите от
продажби (т. 2.5 от методиката) минус отчетната стой-
ност на продадените стоки, млади животни и животни
за угояване; плюс стойността на дълготрайните активи,
придобити по стопански начин (капитализираната про-
дукция); плюс другите приходи; плюс/минус изменени-
ето на запасите от готова продукция; плюс/минус изме-
нението на незавършеното производство и плюс прихо-
дите от финансирания, свързани със субсидиране цена-
та на продукти и услуги—виж т.2.7. Приходите, класи-
фицирани като финансови или извънредни приходи, не
се включват в стойността на продукцията.
Произведената продукция се изчислява по следния
начин:
+ Приходи от продажби
—Приходи от продажби на дълготрайни матери-
ални активи
—Отчетна стойност на продадените материали,
стоки, млади животни и животни за угояване, дълго-
трайни материални и нематериални активи
+ Отчетна стойност на продадените дълготрай-
ни материални и нематериални активи
+ Разходи за придобиване и ликвидация на дълго-
трайни активи по стопански начин
+ Други приходи
+/— Изменение на запасите от готова продукция
+/— Изменение на незавършеното производство
+ Субсидии върху продуктите и услугите
2.7. Субсидии върху продуктите и услугите са суб-
сидии, изплащани на единица произведена стока или
услуга. Субсидията може да бъде с определен паричен
размер на единица количество стока или услуга, а също
и като определен процент от цената на единица стока
или услуга. Субсидията може да се изчисли като разли-
ка между определена производствена цена и пазарната
цена, фактически заплащана от купувача.
2.7.1. За субсидии върху продуктите се приемат: суб-
сидии, свързани със загуби на държавни и общински
търговски организации, чиято функция е закупуването
на продукти от местни производители и след това про-
дажбата им на по-ниски цени на резиденти или на нере-
зиденти, в резултат от определена държавна икономи-
ческа и социална политика; субсидии за обществени
корпорации за компенсиране на постоянни загуби, как-
вито биват понасяни в производствените дейности на
тези корпорации в резултат на определянето на цени,
които са по-ниски от средната стойност на продукцията
им при провеждането на определена държавна иконо-
мическа и социална политика; преки субсидии върху
износа, изплащани пряко на местните производители,
когато стоките напускат икономическата територия или
услугите се предоставят на нерезиденти.
2.7.2. Не се третират като субсидии върху продук-
тите: субсидии върху нарастване на средствата за ра-
ботна заплата; субсидии за намаляване на замърсява-
нето и опазване на околната среда, предназначени да
покрият някои или всички разходи по допълнително
преработване, предприето за намаляване или елими-
ниране на изпускането на замърсители на околната
среда; инвестиционни субсидии, трансфери от страна
на държавното управление към нефинансови корпора-
ции за покриване на загуби, акумулирани за няколко
финансови години, или загуби по причина на фактори
извън контрола на предприятието; анулирането на
дългове, които производствените единици са натрупа-
ли към държавата (произтичащи например от заеми,
отпуснати от държавна институция на нефинансово
предприятие, което е натрупало търговски загуби за
няколко финансови години).
2.8. Междинно потребление—състои се от стойно-
стта (по цени на купувач) на продуктите и услугите,
потребени в процеса на производство без потреблени-
ето на основен капитал (начислените амортизации).
Изчислява се като сума от разходите за материали,
разходите за външни услуги (коригирани с разходите
за социални застраховки) и другите разходи:
+ Разходи за материали
+ Разходи за външни услуги
—Разходи за социални застраховки
 + Други разходи