Държавен вестник, бр. 1, 2007 г., стр. 77

Б Р О Й  1
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  77
Когато двигателят се стабилизира, цикълът
трябва да започва 20 ± 2 s след завършване на пери-
ода на предварителна подготовка. По искане на про-
изводителя, с цел допълнителна подготовка, преди
изпитвателния цикъл може да се проведе допълни-
телно пробно изпитване.
3.3.2. Последователност на изпитването
Изпитването се състои от три стъпки на нато-
варване при всяка една от трите честоти на върте-
не на двигателя A (цикъл 1), B (цикъл 2) и C (цикъл
3), определени в т. 1.1, последвани от цикъл 4, кой-
то се провежда с честота на въртене в обхвата на
контролната зона и при натоварване от 10 до 100 %,
по избор на техническата служба (3). Необходимо е
да се спазва описаната по-долу последователност
при изпитване на двигателя с динамометричен
стенд (виж фиг. 1):
Фиг. 1. Последователност при изпитване ELR
а) двигателят работи с честота А и при степен
на натоварване 10 % в продължение на 20 ± 2 s;
предписаната честота на въртене се поддържа в
границите на ± 20 min-1, а предписаният въртящ
момент—в границите на ± 2 % от максималния
въртящ момент при изпитвателния режим;
б) в края на предшестващия етап лостът за регу-
лиране на честотата на въртене се задейства бързо
и се оставя в отворено състояние в продължение на
10 ± 1 s; прилага се необходимото динамометрично
натоварване, за да се поддържа честота на въртене
на двигателя в диапазона ± 150 min-1 в продължение
на първите 3 s, а след това в диапазона ± 20 min-1 в
продължение на останалата част от етапа;
в) описаната последователност на операциите
“а” и “б” се повтаря два пъти;
г) след завършване на третата фаза на натовар-
ване двигателят се регулира на честота на въртене
В и 10 % натоварване в продължение на 20 ± 2 s;
д) последователността на операциите от “а” до
“в” се извършва на двигател, работещ при честота
на въртене В;
е) след завършване на третата степен на нато-
варване двигателят се регулира на честота на върте-
не С и 10 % натоварване в продължение на 20 ± 2 s;
ж) последователността на операциите от “а” до
“в” се извършва на двигател, работещ при честота
на въртене С;
з) след завършване на третата степен на нато-
варване двигателят се регулира на избраната чес-
тота на въртене и при каквото и да е натоварване,
по-високо от 10 %, в продължение на 20 ± 2 s;
(3) Тестовите точки трябва да бъдат избрани с помощ-
та на одобрени статистически методи за вземане на
проби по случаен признак.
и) последователността на операциите от “а” до
“в” се изпълнява, когато двигателят работи в изб-
раната честота на въртене.
3.4. Валидност на резултатите от цикъла
Относителните стандартни отклонения на сред-
ните стойности на димните емисии при всеки из-
питвателен режим (SVA, SVB, SVC, изчислени съг-
ласно изискванията на т. 6.3.3, след трите последо-
вателни фази на натоварване при всяка честота на
въртене) трябва да бъдат по-ниски от 15 % от сред-
ната стойност или по-ниски от 10 % от граничната
стойност, посочена в табл. № 1 от раздел II, прило-
жение № 2, като се избира по-високата от двете
стойности. Когато разликата е по-голяма от тази
стойност, последователността се повтаря, докато
трите последователни фази на натоварване изпъл-
нят критериите за валидност.
3.5. Повторна проверка на димомера
След изпитването стойността на отклонение-
то от нулата на димомера не трябва да надхвърля
± 5,0 % от граничната стойност, посочена в табл.
№ 1 от раздел II на приложение № 2.
4. Изчисляване на потока отработили газове
4.1. Определяне на масовия поток неразредени
отработили газове
За изчисление на емисиите отработили газове е
необходимо да се знае потокът на отработилите
газове. Масовият поток на отработили газове се
определя съгласно т. 4.1.1 или 4.1.2. Точността при
определяне на потока отработили газове е ± 2,5%
от показанието или ± 1,5% от максималната стой-
ност на двигателя, в зависимост от това кое е по-
голямо. Може да се използват еквивалентни мето-
ди (например, посочените в т. 4.2 на част 3).
4.1.1 Директен метод на измерване
Директно измерване на потока отработили га-
зове може да се направи посредством:
—диференциални устройства на база налягане
както дюза на потока;
—ултразвуков разходомер;
—вихров разходомер.
Вземат се предпазни мерки за избягване на греш-
ки, които могат да повлияят върху грешките на стой-
ността на емисиите. Такива мерки включват вни-
мателния монтаж на устройството в изпускателна-
та уредба на двигателя съгласно препоръките на
производителя на уреда и добрата техническа прак-
тика. По-специално действието на двигателя и еми-
сиите не трябва да бъдат повлияни от инсталира-
нето на устройството.
4.1.2. Метод за измерване на въздуха и горивото
Той включва измерване на въздушния поток и
потока на горивото. Използват се разходомери за
въздух и гориво, които отговарят на изискването за
обща точност съгласно т. 4.1. Изчисляването на по-
тока отработили газове е, както следва:
qmew = qmaw + qmf
4.2. Определяне на масовия поток разредени от-
работили газове
За изчисляване на емисиите в разредени отра-
ботили газове чрез система за разреждане на целия
поток е необходимо да се знае потокът на газовете.
Потокът на разредените отработили газове (qmdew)
се измерва при всеки режим с PDP-CVS, CFV-CVS
или SSV-CVS съгласно общата формула, дадена в
т. 4.1 на част 3. Точността е ± 2% на показание или
по-добра и се определя съгласно разпоредбите по
т. 2.4 на част 6.
Честота  на
въртене
Натоварване
Цикъл 4
Цикъл 3
Цикъл 2
Цикъл 1
Избрана
точка