Държавен вестник, бр. 45, 2002 г., стр. 28

С Т Р .  28
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  45
или изпълнението на договор, свързан с достъп
до класифицирана информация, с цел защитата
є от нерегламентиран достъп.
(2) Общите изисквания за гарантиране на
индустриалната сигурност се определят въз
основа на този закон с наредба на Министер-
ския съвет.
(3) По предложение на ДКСИ Министер-
ският съвет определя с решение органа, про-
веждащ процедурата по проучване и издаващ
удостоверение за сигурност.
(4) С договорите по ал. 1 се определят специ-
фичните изисквания за защита на класифици-
раната информация, свързани с обема и нивото
на класификация за сигурност, лицата, имащи
достъп до нея, клаузи за отговорност в случай
на неспазване на изискванията за индустриал-
на сигурност.
Чл. 96. (1) Класифицирана информация
може да бъде предоставяна само на физически
лица, на които са издадени удостоверения и
разрешения за достъп до класифицирана инфор-
мация, и на юридически лица, на които е изда-
дено удостоверение за такъв достъп.
(2) Извън  случаите по ал. 1, ако има основа-
ние да се счита, че в процеса на дейност лице ще
създаде или ще получи достъп до класифицира-
на информация, то е длъжно да поиска издава-
не на разрешение по реда на глава пета или
удостоверение по реда на този раздел.
Чл. 97. (1) За получаване на удостоверение
се извършва проучване на кандидата, при което
се събират данни относно:
1. лицата, заемащи ръководни длъжности,
както и лицата, на които е възложено непосред-
ственото изпълнение на договора по чл. 95, ал. 1;
2. лицата, ангажирани с провеждането на
преговорите във връзка със сключването на
договора по чл. 95, ал. 1;
3. лицата, работещи в административното
звено за сигурност на кандидата.
(2) В рамките на проучването се събират и
данни за:
1. структурата и произхода на капитала на
кандидата;
2. търговски партньори, финансови отноше-
ния, вещни права и други данни, необходими за
преценка на надеждността на кандидата.
Чл. 98. (1) При извършване на проучването
кандидатът попълва въпросник, определен с
правилника за прилагане на закона.
(2) При последващо настъпване на промени
в данните, попълнени от кандидата във въпрос-
ника по ал. 1, той се задължава незабавно да
уведоми за това органа, извършил проучването.
Чл. 99. При предоставяне на неверни данни
или при непредоставяне на данни във въпрос-
ника по чл. 98, ал. 1 кандидатът не получава
удостоверение за достъп до класифицирана
информация.
Чл. 100. Удостоверение за достъп до класи-
фицирана информация се издава на кандидат,
който:
1. отговаря на изискванията за сигурност по
този закон и актовете по неговото прилагане;
2. е икономически стабилен;
3. е надежден от гледна точка на сигурността.
Чл. 101. (1) Не се счита за икономически
стабилен кандидат, който:
1. е обявен в несъстоятелност или е в произ-
водство за обявяване в несъстоятелност;
2. е осъден за банкрут;
3. се намира в ликвидация;
4. е лишен от правото да упражнява търгов-
ска дейност;
5. има ликвидно и изискуемо задължение към
държавата, към осигурителни фондове, както и
към физически или юридически лица, когато е
признато пред органа по принудително изпъл-
нение или когато е установено с влязло в сила
съдебно решение, с нотариално заверен доку-
мент или с ценна книга, издадена от трето лице;
6. е осъден с влязла в сила присъда за прес-
тъпление против собствеността или против сто-
панството, освен ако е реабилитиран.
(2) Изискването по ал. 1, т. 6 се отнася и за
управителите, съответно за членовете на упра-
вителните органи на кандидатите.
(3) Обстоятелствата по ал. 1 се удостоверяват
с документ от съответния компетентен орган.
Чл. 102. (1) Кандидатът не се счита за на-
дежден от гледна точка на сигурността, ако:
1. се установят данни, че не отговаря на изиск-
ванията по чл. 41;
2. се установи, че посочените от кандидата
за проучване лица не отговарят на изисквания-
та за сигурност по чл. 40.
(2) В случая по ал. 1, т. 2 кандидатът може да
предложи други лица.
(3) Проучването на кандидата за надеждност
от гледна точка на сигурността по ал. 1 се из-
вършва от службите за сигурност.
Чл. 103. (1) В зависимост от резултата от
проведеното проучване органът, който го из-
вършва, издава удостоверение за сигурност или
отказва издаването му.
(2) Отказва се издаване на удостоверение за
сигурност, когато кандидатът не отговаря на
изискванията по чл. 100.
(3) Отказът по ал. 2 не се мотивира, като
се посочва само правното основание за изда-
ването му.
Чл. 104. (1) Удостоверението, както и отка-
зът за издаване на удостоверение за сигурност
се издават по образец, утвърден от ДКСИ, и
съдържат:
1. компетентния орган;
2. наименование, седалище и номер на
БУЛСТАТ на кандидата, на когото се издава
удостоверението или отказът;
3. правното основание за издаване на удос-
товерението или отказа;
4. номер на удостоверението или отказа;
5. срок на валидност на удостоверението;
6. дата и място на удостоверението или от-
каза;
7. подпис и печат на органа, който издава
удостоверението или отказа.