Държавен вестник, бр. 63, 2006 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  63
Процедура за дерегистрация по инициатива
на органа по приходите
Чл. 110. (1) Регистрацията се прекратява по
инициатива на органа по приходите с издаване
на акт за дерегистрация, когато:
1. е налице основание по чл. 107, т. 1 и 2 за
задължителна дерегистрация;
2. установи, че лицето не е изпълнило в срок
задължението си за подаване на заявление за
дерегистрация по чл. 109, ал. 1.
(2) В случаите по ал. 1 актът за дерегистра-
ция не се връчва на лицето, а датата на дерегис-
трацията е датата на възникване на съответно-
то обстоятелство по чл. 107.
Доставка във връзка с дерегистрацията и опре-
деляне на задълженията за последния данъчен
период
Чл. 111. (1) Към датата на дерегистрацията
се смята, че лицето извършва доставка по сми-
съла на закона на всички налични стоки, за
които е ползвало изцяло или частично данъчен
кредит и които са:
1. активи по смисъла на Закона за счетовод-
ството, или
2. активи по смисъла на Закона за корпо-
ративното подоходно облагане, различни от
тези по т. 1.
(2) Алинея 1 не се прилага:
1. при дерегистрация поради смърт на физи-
ческо лице, което не е едноличен търговец;
2. при смърт на регистрирано по този закон
лице—едноличен търговец, ако предприятието
на лицето е поето по наследство или по завет от
лице, което е регистрирано по този закон, или
се регистрира в срок 6 месеца от датата на смърт-
та—само за наличните стоки към датата на
регистрацията;
3. при преобразуване на регистрирано юри-
дическо лице, ако новообразуваното или пра-
воприемащото лице е регистрирано по този
закон или се регистрира по реда и в срока по
чл. 132—само за наличните стоки към датата
на регистрация;
4. за наличните активи—публична държав-
на или публична общинска собственост.
(3) Данъкът по ал. 1 се включва в резултата
за последния данъчен период.
(4) Когато към датата на дерегистрация
лицето е в процедура по приспадане по реда на
чл. 92, се приема, че към тази дата трите едно-
месечни периода са изтекли.
Г л а в а  е д и н а д е с е т а
ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ДОСТАВКИТЕ
Данъчни документи
Чл. 112. (1) Данъчен документ по смисъла
на този закон е:
1. фактурата;
2. известието към фактура;
3. протоколът.
(2) Данъчните документи могат да се изда-
ват ръчно или автоматизирано.
(3) При кражба, загубване, повреждане или
унищожаване на данъчен документ регистри-
раното лице уведомява писмено компетентна-
та териториална дирекция на Националната
агенция за приходите не по-късно от 24 часа от
узнаването на съответното обстоятелство.
Издаване на фактура
Чл. 113. (1) Всяко данъчно задължено лице—
доставчик, е длъжно да издаде фактура за из-
вършената от него доставка на стока или услуга
или при получаване на авансово плащане преди
това освен в случаите, когато доставката се
документира с протокол по чл. 117.
(2) Фактурата се издава най-малко в два
екземпляра—за доставчика и за получателя.
(3) Фактура може да не се издава:
1. за доставки, по които получателят е да-
нъчно незадължено физическо лице;
2. за доставки на финансови услуги по чл. 46;
3. за доставки на застрахователни услуги по
чл. 47;
4. за продажби на самолетни билети;
5. при безвъзмездни доставки;
6. за доставки на услуги по глава осемна-
десета.
(4) Фактурата се издава задължително не по-
късно от 5 дни от датата на възникване на да-
нъчното събитие за доставката, а в случаите на
авансово плащане—не по-късно от 5 дни от
датата на получаване на плащането.
(5) Независимо от ал. 4 при вътреобщност-
на доставка, включително в случаите на аван-
сово плащане, фактурата се издава задължител-
но не по-късно от 15-о число на месеца, след-
ващ месеца, през който е възникнало данъчно-
то събитие по чл. 51, ал. 1.
(6) Когато издаването на фактура не е задъл-
жително, тя се издава по желание на доставчи-
ка или на получателя, като всяка страна е длъж-
на да окаже необходимото съдействие на друга-
та страна за издаването.
(7) Доставчикът може да упълномощи писме-
но друго лице да издава фактури от негово име.
(8) Фактура не се издава в случаите по
чл. 131, ал. 1.
(9) Данъчно задължените лица, които не са
регистрирани по този закон или са регистрира-
ни на основание чл. 99 и чл. 100, ал. 2, нямат
право да посочват данъка в издаваните от тях
фактури.
(10) Когато регистрирано лице извърши об-
лагаема доставка, за която е получило авансо-
во плащане преди датата на регистрацията си
по този закон, лицето издава фактура, в която
посочва цялата данъчна основа на доставката.
Изисквания към фактурите
Чл. 114. (1) Фактурата задължително съ-
държа:
1. наименование на документа;
2. пореден десетразряден номер, съдържащ
само арабски цифри, базиран на една или пове-