Държавен вестник, бр. 61, 2004 г., стр. 3

Б Р О Й  61
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
завършване на средното образование на дете-
то, но не повече от навършване на 20-годиш-
на възраст, на целеви помощи за първоклас-
ници и други.
На фона на този съвременен социален под-
ход на законодателя при уреждането на важни
обществени отношения, които засягат голяма
част от българското население, има обаче едно
решение, което не може да бъде прието, защото
не провежда пълно и докрай закрилната функ-
ция на осигурителното право и основните прин-
ципи на социалната държава, а влиза в недопус-
тимо отклонение от тези принципи и противо-
речи пряко на Конституцията на Република Бъл-
гария. Това са разпоредбите на § 13, т. 1 и 2 от
Закона за изменение и допълнение на Закона за
семейни помощи за деца.
С посочените разпоредби се променят уста-
новените в чл. 48а и 52а от Кодекса за социал-
но осигуряване изисквания за придобиване
право на обезщетение при бременност и раж-
дане и при отглеждане на малко дете. Като се
премахва изискването за общ шестмесечен оси-
гурителен стаж, се запазва изискването за оси-
гурителен стаж (4 месеца) през определен пе-
риод от време (12 месеца), предхождащ нача-
лото на отпуска за бременност и раждане, съ-
ответно за отглеждане на малко дете. Така съз-
дадените разпоредби противоречат на чл. 14
от Конституцията на Република България, кой-
то постановява, че майчинството и децата са
под закрила на държавата. Те противоречат и
на чл. 47, ал. 2 от Конституцията, според която
“жената майка се ползва от особената закрила
на държавата, която є осигурява платен от-
пуск преди и след раждане...”. С разпоредбите
на § 13, т. 1 и 2 от Закона за изменение и допъл-
нение на Закона за семейни помощи за деца на
жената майка не само не се предоставя дължи-
мата є от държавата особена, т. е. засилена
закрила, но тя се поставя в по-неблагоприятно
положение от всички други осигурени лица, за
които е достатъчно еднократното придобива-
не на осигурителен стаж за получаване на обез-
щетение за временна неработоспособност по-
ради общо заболяване (чл. 40, ал. 1 от Кодекса
за социално осигуряване). По този начин май-
чинството като осигурен социален риск се тре-
тира по-неблагоприятно дори от общия риск
поради общо заболяване. При съвременните
условия на сериозни трудности на пазара на
труда редица жени ще бъдат лишени от право
на обезщетение само защото през последната
година преди раждането не са могли да постъ-
пят на работа и да придобият необходимия оси-
гурителен стаж. То поставя в особено небла-
гоприятно положение жените с продължите-
лен осигурителен стаж (10, 15 и повече годи-
ни) само защото нямат 4 месеца такъв стаж
през последната година. То поставя в не-
благоприятно положение жени, които при на-
личието само на 4 месеца осигурителен стаж,
но през последната година, ще могат да полу-
чават обезщетение в сравнение с други, които
при наличие на много по-продължителен оси-
гурителен стаж, но не и през последната годи-
на, няма да могат да получават тези обезщете-
ния. Такова положение противоречи и на зак-
репения в самия Кодекс за социално осигуря-
ване принцип на равнопоставеност на осигуре-
ните лица (чл. 3, т. 3). То не е нито в буквата,
нито в духа на българската конституция.
То не е в духа и на задълженията, които има
България по Конвенция № 3 относно работата
на жените преди и след раждане от 1919 г. и
Конвенция № 103 относно закрилата на май-
чинството (ревизирана) от 1952 г. на Междуна-
родната организация на труда.
Уважаеми госпожи и господа народни пред-
ставители,
Като се ръководя от горните мотиви, оспор-
вам разпоредбите на § 13, т. 1 и 2 от Закона за
изменение и допълнение на Закона за семейни
помощи за деца и на основание чл. 101, ал. 1 от
Конституцията на Република България връщам
закона в тези му части за ново обсъждане от
Народното събрание.
Президент на републиката:
Георги Първанов
37134
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 3
от 5 юли 2004 г.
по конституционно дело № 3 от 2004 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел—Неделчо Беронов, членове: Стефанка Сто-
янова, Маргарита Златарева, Васил Гоцев, Люд-
мил Нейков, Румен Янков, Живан Белчев, Ла-
зар Груев, Мария Павлова, Емилия Друмева,
Владислав Славов, Евгени Танчев, при участие-
то на секретар-протоколиста Росица Топалова,
разгледа в закрито заседание на 5 юли 2004 г.
конституционно дело № 3 от 2004 г., докладвано
от съдиите Васил Гоцев и Людмил Нейков.
I
Делото е образувано на 21 април 2004 г. по
искане на Президента на Република България
за задължително тълкуване на чл. 153 и 158 от
Конституцията в смисъл, коя от двете процеду-
ри за нейното изменение трябва да се прилага,
за да се промени тя в следните посоки:
1. да се приеме конституционна разпоредба,
която да предвижда органите на Европейския
съюз да могат да приемат решения и да създа-
ват юридически актове, които имат наднацио-
нално, пряко и универсално действие по отно-
шение на Република България;
2. да отпадне от Конституцията забраната за
придобиване право на собственост върху земя
от страна на гражданите от Европейския съюз;
3. да се предвиди европейското гражданство
и произтичащите от него последици;