Държавен вестник, бр. 2, 2011 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  2
турите на пряко подчинение на министъра на 
отбраната) с категория от 1 до 8 и с готовност 
за използване от 2 до 90 денонощия.
Част от формированията с висока готовност 
формират Силите за незабавно действие (СНД). 
Съставът на СНД, необходим за изпълнение на 
национални задачи, се определя ежегодно със 
заповед на министъра на отбраната.
Силите с по-ниска готовност са формиро­
вания от въоръжените сили (от съвместното 
командване на силите, от видовете въоръжени 
сили, от структурите на пряко подчинение на 
министъра на отбраната) с категория 9 и готов­
ност за използване до 180 денонощия.
Броят на формированията с висока и с по-ни­
ска готовност от Силите за отбрана се определя 
в съответствие с изискванията на документите по 
планиране, с развитието на средата за сигурност, 
задачите по отбраната на страната и реалните 
възможности за ресурсното им осигуряване. 
Привеждането на формированията от една степен 
в друга се извършва с установените процедури и 
утвърдените планове за нарастване готовността 
на въоръжените сили.
Комплектуването с личен състав, въоръже­
ние и материални средства е в зависимост от 
категорията на готовност.
Силите с голяма продължителност на нара­
стване са военни формирования от въоръжените 
сили с дългосрочно формиране и нарастване при 
възникване на най-неблагоприятния и отдале­
чен във времето сценарий за широкомащабна 
операция по член 5 от Вашингтонския договор. 
Въоръжените сили на Република България не 
поддържат структури с личен състав, въоръжение 
и материални средства за изграждането на фор­
мирования с такава готовност. Това е продикту­
вано от факта, че в резултат на положителните 
процеси в международните отношения вероят­
ността за мащабен конфликт между държави е 
занижена и малко вероятна. Вероятността от 
въвличане на Република България като член на 
НАТО и Европейския съюз в такъв конфликт е 
незначителна. Ако възникне такава заплаха, чрез 
механизмите на колективната отбрана в НАТО 
страната ни ще бъде в състояние да ангажира 
далеч по-големи военни ресурси от тези, които 
би могла да осигури сама. 
Осигуряването на военни способности от Бъл­
гария за операции на НАТО или за коалиционни 
операции е много по-вероятно от мобилизира­
нето на сили за отразяване на конвенционална 
заплаха срещу страната. 
2. Организационна структура на въоръже­
ните сили
2.1. Съвместно командване на силите
Съвместното командване на силите е функ­
ционално интегрирана структура на оперативно 
ниво за командване и управление на Българската 
армия за изпълнение на пълния спектър от мисии 
на въоръжените сили на Република България. 
В тази структура доминираща характеристика 
е съвместността. Командирите на видовете въ­
оръжени сили са подчинени на командващия на 
Съвместното командване на силите.
Командващият на Съвместното командване 
на силите осъществява командването и опера­
тивното управление на пряко подчинените му 
военни формирования, както и командването на 
военните формирования от Българската армия 
в съвместните операции.
Съвместността и функционалната интеграция 
на оперативно ниво позволява да се оптимизи­
ра личният състав и организационно-щатната 
структура на щабовете.
Съвместното командване на силите обеди­
нява и осъществява единствено онези функции 
и дейности, които са общи за трите командва­
ния – съвместно разузнаване, съвместни опе­
рации, съвместна логистика, комуникационно-
информационна поддръжка. 
Съвместното командване на силите се състои 
от командващ, заместник-командващ, началник 
на щаба и щаб. На пряко подчинениe на команд­
ващия на Съвместното командване на силите 
са следните формирования: 
– бригада „Логистика“;
– Щаб за контрол на придвижването; 
– „Мобилна КИС“;
– Център за документално осигуряване;
– Военен команден център (ВКЦ);
– Център за осигуряване; 
– Център за наблюдение и контрол на РХБЕО;
– Национален военен учебен комплекс (НВУК) 
„Чаралица“;
– Оперативен архив на Българската армия;
– УП „Ново село“.
2.2. Сухопътни войски 
Сухопътните войски участват в отбраната на 
страната за гарантиране сигурността и територи­
алната є цялост самостоятелно или в състава на 
съвместни оперативни сили. Това се осъществява 
в системата на колективна система за сигурност 
и отбрана, като се поддържат способности за 
участие в изпълнението на мисиите и задачите 
на въоръжените сили. Сухопътните войски под­
държат постоянна готовност, водят подготовка, 
участват в международни операции в отговор 
на кризи извън територията на страната и за 
гарантиране на мира и сигурността. Сухопътни­
те войски изпълняват и задачи по защитата на 
критична инфраструктура; по оказване помощ 
на държавната и местната власт по подготовка, 
поддръжка и защита на населението, национал­
ното стопанство и територията на страната за 
реагиране при кризи и преодоляване на послед­
ствията от тях; по контрола над въоръженията 
и неразпространението на оръжия за масово 
унищожение, техните носители и материалите 
за тяхното производство и прилагане на мерки 
за укрепване на доверието и сигурността. Сухо­
пътните войски поддържат способности за пла­
ниране и участие в самостоятелни и съвместни 
операции.
За изпълнение на задачите, стоящи пред Су­
хопътните войски, и постигане на заявеното ниво 
на амбиции необходимата им организационна 
структура е следната: 
– командване на Сухопътните войски в състав: 
командир на Сухопътните войски, заместник-
командир, началник на щаба и щаб;