Държавен вестник, бр. 40, 2025 г., стр. 9

БРОЙ  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
т.е. отрицателното им отношение към участ­
ващите в изборите политически субекти и 
техните представители. 
Конституционният съд вече е имал въз­
можност да отчете, че преценката за кон­
ституционосъобразност на оспорен закон 
изисква да се изследва както неговата цел, 
така и правните му последици (Решение № 8 
от 2021 г. по к.д. № 9/2020 г.). Във връзка с 
последиците на закона, предмет на контрол 
за конституционност в настоящото произ­
водство, е необходимо да се има предвид, че 
в ИК законодателят е уредил по идентичен 
начин значението на гласовете „Не подкрепям 
никого“ при различните видове избори. 
При изборите за парламент гласовете „Не 
подкрепям никого“ не се включват в базата, 
върху която се изчислява бариерата от 4% за 
участие в разпределението на мандатите в 
Народното събрание. Тази база се формира 
само от действителните гласове, подадени за 
определени партии или коалиции, като законо­
дателят изрично е предвидил, че се изключват 
бюлетините „Не подкрепям никого“ (чл. 297, 
ал. 2 във връзка с чл. 279, ал. 1, т. 6 ИК). В 
този смисъл значението на тези гласове е 
чисто статистическо – измерва недоверието 
към регистрираните за участие в изборите 
партии и коалиции.
При изборите за президент и вицепрези­
дент гласовете „Не подкрепям никого“ са от 
значение единствено при определяне на ба­
зата, върху която се определя мнозинството 
от 50% плюс един глас, необходими за избор 
на първи тур, но резултатът се определя от 
броя на гласовете, подадени „за“ определени 
кандидати за президент и вицепрезидент. В 
този смисъл разпоредбата на чл. 342, ал. 2 ИК 
предвижда, че когато никой от кандидатите 
не е избран, новият избор се провежда между 
първите двама кандидати по листи, „получили 
най-много действителни гласове“. С опреде­
лянето на гласовете „Не подкрепям никого“ 
като действителни на практика се затруднява 
възможността дадена кандидатпрезидентска 
двойка да спечели на първи тур (което изисква 
мнозинство от всички действителни гласове) 
и по този начин се увеличава вероятността 
изборът да бъде решен на балотаж. Изисква­
нето, за да бъде избран президент на първи 
тур, да е получил повече от половината от 
действителните гласове всъщност е закрепено 
в разпоредбата на чл. 93, ал. 3 от Конститу­
цията, според която „избран е кандидатът, 
получил повече от половината действителни 
гласове, ако в гласуването са участвали по­
вече от половината избиратели“. Следва да 
се има предвид посоченото в мотивите на 
Тълкувателно решение № 18 от 1996 г. по к.д. 
№ 22/1996 г.: „Поставените високи изисквания, 
каквито са изискванията за участие на повече 
от половината от избирателите и за получени 
повече от половината действителни гласове, 
са продиктувани от идеята за избор на един 
тур. Както едното, така и другото изискване 
не са условия за валидност на изборите. Те са 
условия, за да приключат изборите успешно 
на един тур, да има избран държавен глава 
още на първия тур и да няма втори тур“. Из­
ричното предвиждане на възможността да се 
гласува с действителна бюлетина „Не подкре­
пям никого“ на практика прави постигането 
на тази цел (която е от конституционен ранг) 
по-трудно постижимо.
Аналогично е значението на опцията „Не 
подкрепям никого“ при изборите за кмето­
ве – тези гласове участват при формиране на 
базата, върху която се определя мнозинството, 
необходимо за избор на първи тур, и в този 
смисъл затрудняват успешното реализиране 
на избор на този етап от изборната процедура. 
Същевременно избран е кандидатът, получил 
повече от половината от действителните гла­
сове, т.е. гласове „за“, в които гласовете „Не 
подкрепям никого“, макар и действителни, не 
се включват по самото си естество (чл. 452, 
ал. 3 и 6 ИК).
По отношение на изборите за общински 
съвет значението на опцията „Не подкрепям 
никого“ е обективирано в оспорената разпо­
редба на § 1, т. 14 ДР на ИК, според която 
тези гласове не участват във формирането 
на общинската избирателна квота. Анало­
гична е уредбата при изборите за членовете 
на Европейския парламент от Република 
България – според чл. 385, ал. 3 ИК право 
на участие при разпределяне на мандатите 
имат партиите и независимите кандидати, 
получили действителни гласове не по-малко 
от националната избирателна квота. Според 
§ 1, т. 12 ДР на ИК националната избирателна 
квота е частното от делението на общия брой 
на действителните гласове на национално 
ниво, с изключение на тези по чл. 279, ал. 1, 
т. 6 (включващи гласовете „Не подкрепям ни­
кого“), на броя на членовете на Европейския 
парламент от Република България.
В обобщение, както от гледна точка на 
вложения в уредбата замисъл на законодате­
ля, така и като правна последица при всички 
видове избори гласовете „Не подкрепям ни­
кого“ имат значение единствено на измерител 
на негативния вот на гражданите, като при 
мажоритарните избори имат и този съпът­
стващ ефект, че затрудняват успешния избор 
за президент/вицепрезидент, респ. кмет, на 
първи тур. Същевременно по този начин се 
удостоверява изпълнението на предвиденото 
в чл. 3 ИК задължение за гласуване, при 
което обаче следва да се има предвид, че 
конституционно гарантираната тайна на вота 
(чл. 10 от Основния закон) не позволява да се 
определи по какъв начин е гласувал един или 
друг избирател и на практика задължението за 
гласуване ще е изпълнено и чрез подаване на 
недействителна бюлетина. Следва да се има 
предвид, че след влизане в сила на Решение 
№ 3 от 2017 г. по к.д. № 11/2016 г., с което