Държавен вестник, бр. 58, 2004 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  58
(2) Съгласно разпоредбите на ал. (1) на този
член задължението за обратно приемане от-
пада за:
(а) граждани на трети страни, на които
молещата договаряща страна е пре-
доставила статут на бежанец съглас-
но Конвенцията за статута на бежан-
ците, подписана в Женева на 28 юли
1951 г., и Протокола, подписан в Ню
Йорк на 31 януари 1967 г., допълващ
конвенцията, или статут на лице без
гражданство съгласно Конвенцията за
статута на лицата без гражданство,
подписана в Ню Йорк на 28 септемв-
ри 1954 г.;
(б) граждани на трети страни, чиято дър-
жава има обща граница с територия-
та на държавата на молещата догова-
ряща страна, както и други граждани
на трети страни, пребиваващи посто-
янно на територията на държавата на
такава трета страна;
(в) граждани на трети страни, които за-
молената договаряща страна е вър-
нала преди това в техните страни по
произход или в друга държава на тре-
та страна, в която влизането им е
осигурено;
(г) граждани на трети страни, които имат
разрешение за транзитно преминава-
не от замолената договаряща страна
на основание на валидна виза или
разрешение за пребиваване, издаде-
ни от следваща държава на транзитно
преминаване или от държавата—
крайна цел на пътуването;
(д) граждани на трети страни, които имат
разрешение за транзитно преминава-
не от замолената договаряща страна,
издадено поради липса на изискване
за виза или разрешение за пребивава-
не, за да влязат или пребивават в след-
ваща държава на транзитно премина-
ване или крайна цел на пътуването;
(е) граждани на трети страни, които, след
като са напуснали територията на
държавата на замолената договаряща
страна и са влезли в територията на
държавата на молещата договаряща
страна от територията на трета дър-
жава, на която молещата договаряща
страна може да върне това лице об-
ратно в съответствие с условията на
двустранно или многостранно спора-
зумение;
(ж)граждани на трети страни, които са
притежавали валидно разрешение на
пребиваване, издадено от молещата
договаряща страна за срок, по-дълъг
от 6 месеца;
(з) граждани на трети страни, чието об-
ратно приемане на територията на
държавата на замолената договаряща
страна не е било поискано от молеща-
та договаряща страна в срок от една
година от датата, на която съответни-
те органи на молещата договаряща
страна са узнали или биха могли ос-
нователно да узнаят за тяхното неза-
конно влизане и пребиваване на тери-
торията на своята държава.
Член 9
Презумпция за влизане или пребиваване
(1) Влизането или пребиваването на гражда-
ни на трета страна на територията на държавата
на замолената договаряща страна се доказва чрез
полагане на гранични печати или други подхо-
дящи отметки в техните документи за пътуване
от граничните контролни органи на замолената
договаряща страна при влизането или напуска-
нето на територията на нейната държава.
(2) Влизането или пребиваването на граж-
дани на трета страна на територията на държа-
вата на замолената договаряща страна може да
бъде предполагано въз основа на:
(а) документи за пътуване;
(б) доказателство за плащане на хотел, ме-
дицински или други услуги и т. н.;
(в) протоколирани показания на добросъвес-
тен свидетел, дадени пред компетентните орга-
ни на молещата договаряща страна;
(г) протоколирани показания, дадени от
гражданина на трета страна пред компетентни-
те органи на молещата договаряща страна.
Член 10
Молба за обратно приемане на граждани
на трети страни
(1) Молбата за обратно приемане на гражда-
ни на трети страни при условията на чл. 7 или
чл. 8 на спогодбата се подава в писмена форма
и съдържа информацията, посочена в чл. IV на
протокола към нея.
(2) Молбата за обратно приемане съгласно
чл. 7, ал. (1) и чл. 8, ал. (1) на тази спогодба се
подава до компетентния орган на замолената
договаряща страна. Изготвя се протокол за пре-
даване/приемане на молбата за обратно прие-
мане и приложените документи.
(3) Отговорът на молбата за обратно прие-
мане съгласно чл. 7 или чл. 8 на спогодбата се
дава в писмена форма в рамките на 15 работни
дни от датата на нейното получаване. Всеки
отказ за обратно приемане се обосновава.
(4) Молещата договаряща страна предприе-
ма всички необходими стъпки за осигуряване
на извеждането или заминаването от територи-
ята на своята държава на лицето, чието обрат-
но приемане е било договорено на основание на
тази спогодба, в рамките на 30 работни дни от
датата на получаване на съгласието на замоле-
ната договаряща страна. Този срок може да бъде
продължен толкова дълго, колкото е разумно
необходимо за преодоляване на правни или
практически пречки.