Държавен вестник, бр. 9, 2007 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  9
ност на работното време само по основното
трудово правоотношение, а при непълно работ-
но време—по всеки отделен трудов договор, до
допълването им до съответната месечна про-
дължителност на работното време.
Чл. 13. (1) С колективен трудов договор, с
вътрешни правила за организация на работна-
та заплата и/или с индивидуален трудов дого-
вор могат да се определят и други допълнител-
ни трудови възнаграждения за:
1. постигнати резултати от труда—текущо,
за година или за друг период;
2. промени в условията на труд с временен
характер, които водят до допълнително нерв-
но-психическо натоварване, и в други условия,
увреждащи здравето на работника;
3. участие в печалбата;
4. други.
(2) С договорите и вътрешните правила по
ал. 1 се определят условията за получаване и
размерите на допълнителните трудови възнаг-
раждения.
Чл. 14. С колективен трудов договор, с вът-
решни правила за организация на работната
заплата или с индивидуален трудов договор
могат да се определят по-високи размери на
допълнителните трудови възнаграждения, оп-
ределени с наредбата.
Чл. 15. Допълнителните трудови възнаграж-
дения по чл. 11 и 12 са с постоянен характер.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПОЛАГАЩИТЕ СЕ
ТРУДОВИ ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯ
Чл. 16. (1) Месечната основна работна зап-
лата се изчислява в съответствие с прилаганите
системи за заплащане и уговореното в индиви-
дуалния трудов договор.
(2) При изчисляване на брутната работна
заплата на работниците и служителите се
включват:
1. основната работна заплата;
2. възнаграждението над основната работна
заплата, определено според прилаганите сис-
теми за заплащане на труда;
3. допълнителните трудови възнаграждения,
определени по реда на наредбата, както и въз-
награждението, изплатено по реда на чл. 259 от
Кодекса на труда;
4. възнаграждението по реда на чл. 266, ал. 1
от Кодекса на труда;
5. възнаграждението при престой или пора-
ди производствена необходимост, изплатено по
реда на чл. 267, ал. 1 и 3 от Кодекса на труда;
6. възнаграждението по реда на чл. 268, ал. 2
и 3 от Кодекса на труда;
7. възнаграждението за платен годишен от-
пуск.
(3) Изчисляването на брутната работна зап-
лата се извършва месечно или на по-кратки
периоди, уговорени в колективен или с индиви-
дуален трудов договор или определени с вътре-
шен акт на работодателя.
Чл. 17. (1) В брутното трудово възнагражде-
ние за определяне на възнаграждението за пла-
тен годишен отпуск по чл. 177 или на обезщете-
нията по чл. 228 от Кодекса на труда се включват:
1. основната работна заплата за отработено-
то време;
2. възнаграждението над основната работна
заплата, определено според прилаганите сис-
теми за заплащане на труда;
3. допълнителните трудови възнаграждения,
определени с наредбата, с друг нормативен акт,
с колективен или с индивидуален трудов дого-
вор или с вътрешен акт на работодателя, които
имат постоянен характер;
4. допълнителното трудово възнаграждение
при вътрешно заместване по чл. 259 от Кодекса
на труда;
5. възнаграждението по реда на чл. 266, ал. 1
от Кодекса на труда;
6. възнаграждението, заплатено при престой
или поради производствена необходимост, по
чл. 267, ал. 1 и 3 от Кодекса на труда;
7. възнаграждението по реда на чл. 268, ал. 2
и 3 от Кодекса на труда.
(2) В брутното трудово възнаграждение за
определяне на възнаграждението за платен го-
дишен отпуск по чл. 177 от Кодекса на труда се
включва съответната пропорционална част от
допълнителните периодични или годишни въз-
награждения, изплатени след ползването на
платения отпуск, като за целта се преизчисляват
изплатените възнаграждения за платен отпуск.
Чл. 18. (1) Среднодневното брутно трудово
възнаграждение по чл. 177 от Кодекса на труда
се установява, като полученото брутно трудово
възнаграждение за последния календарен ме-
сец, предхождащ ползването на отпуска, през
който работникът или служителят е отработил
най-малко 10 дни, се раздели на броя на отрабо-
тените дни през този месец.
(2) При определен месечен размер на трудо-
вото възнаграждение установеното по ал. 2 сред-
нодневно брутно трудово възнаграждение се
коригира с коефициент, получен от отношени-
ето на броя на работните дни на месеца, приет
за база, и броя на работните дни на съответния
месец, през който се ползва отпускът.
(3) При сумирано изчисляване на работното
време броят на отработените дни се установя-
ва, като отработените часове през месеца след
превръщането на нощните часове в дневни се
разделят на дневната продължителност на ра-
ботното време, установена за работното място
при подневно отчитане на работното време.
Чл. 19. (1) Когато работникът или служите-
лят не е отработил пълен работен месец, брутно-
то трудово възнаграждение по чл. 228 от Кодекса
на труда се определя, като полученото средно-
дневно брутно трудово възнаграждение се умно-
жи по броя на работните дни за същия месец.
(2) Размерът на среднодневното брутно тру-
дово възнаграждение при изчисляване на пла-
тения годишен отпуск и обезщетенията по Ко-