Държавен вестник, бр. 51, 2016 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  51
за болнично лечение и медицински дейности на 
територията на областта превишава конкрет­
ните потребности, новото лечебно заведение 
за болнична помощ не се включва в НЗК и 
не може да сключва договор с Националната 
здравноосигурителна каса до актуализацията 
на картата по реда на чл. 34, ал. 2 ЗЛЗ.
1. Материалноправната разпоредба, която 
е основна в оспорения член, противоречи на 
чл. 19 от Конституцията.
Отрицателното становище на комисията не 
е основание за отказ по чл. 46, ал. 1 ЗЛЗ за 
разрешаване на дейността на новото лечебно 
заведение. То е в положението на заварени­
те лечебни заведения, за които е изключена 
възможността да сключват договори с РЗОК 
в резултат на избора по чл. 34а ЗЛЗ. По тази 
причина съображенията за противоконститу­
ционност, развити в т. 2 и 3 по оспорването 
на чл. 34а ЗЛЗ, важат съответно и за чл. 37а, 
ал. 8 ЗЛЗ. 
Разликата е, че при втората разпоредба 
изключването не е резултат и от избор, а от 
това, че лечебното заведение е ново, т. е. е 
създадено след вече извършен избор. Това 
прави още по-явно противоречието є с чл. 19, 
ал. 1, 2 и 3 от Конституцията. Забраната, 
макар и за определен период от време, за 
сключването на договор с РЗОК поставя 
лечебното заведение в изначално пазарно 
неконкурентна среда спрямо заведенията със 
сключени договори. Тя не насърчава инвес­
тициите, нито стопанската дейност на новите 
лечебни заведения, нито пък е в интерес на 
потребителя на здравната услуга.
2. Противоконституционността на чл. 37а, 
ал. 8 ЗЛЗ налага отмяната и на останалите 
оспорени негови алинеи. Въведената с тях 
административна процедура обслужва само 
противоконституционната разпоредба. При 
неприложимостта на последната съгласно 
чл. 151, ал. 2, изр. 3 от Конституцията съз­
дадените с тези алинеи правни задължения 
за новите лечебни заведения и специална 
компетентност на комисията по чл. 32, ал. 1 
ЗЛЗ остават без законова цел. Така те влизат 
в противоречие с прогласения в чл. 4, ал. 1, 
изр. 1 от Конституцията принцип на право­
вата държава.
Конституционни съдии:
Георги Ангелов
Таня Райковска
На конституционните съдии Румен Ненков 
и Кети Маркова 
Според нас и двете оспорени разпоредби на 
Закона за лечебните заведения (ЗЛЗ) противо­
речат на Конституцията, поради което не сме 
съгласни с решението, взето от мнозинството 
съдии, в неговата цялост. Съображенията ни 
са следните:
1. По силата на Основния закон правото на 
гражданите на здравно осигуряване, насочено 
към гарантиране на достъпна медицинска 
помощ, се реализира при условия и по ред, 
които трябва да се определят със закон. В 
тази насока изискването на чл. 52, ал. 1 от 
Конституцията е недвусмислено, безусловно 
и пределно ясно. В очевидно противоречие 
с конституционната повеля подлежащата 
на конституционен контрол разпоредба на 
чл. 34а ЗЛЗ прехвърля върху изпълнителната 
власт в лицето на Министерския съвет за­
дължението с подзаконов нормативен акт да 
уреди критериите и реда, по които районните 
здравноосигурителни каси сключват договори 
с лечебните заведения за болнична помощ и 
техни обединения в областите, в които броят 
на леглата за болнично лечение надвишава 
конкретните потребности от брой легла по 
видове, определени с Националната здравна 
карта (НЗК). Категорично не споделяме те­
зата на мнозинството, че посочената норма 
е неотносима към правното регулиране на 
здравното осигуряване, тъй като тя е част от 
него. За нас няма съмнение, че начинът, по 
който се изразходват натрупаните в Нацио­
налната здравноосигурителна каса (НЗОК) 
средства, чийто основен източник са вноските 
на гражданите, а не толкова допълнителната 
държавна субсидия, включително и изборът 
на най-доброто предложение, направено от 
лечебно заведение на пазара на здравните 
услуги, са от решаващо значение за качест­
вото и достъпността на здравната помощ по 
отношение на нейните потребители. С пълна 
сила това важи и в случая по чл. 34а ЗЛЗ, 
когато по определени количествени показа­
тели местните нужди се считат за покрити 
от наличната материална база. В защита на 
обществения интерес Конституцията изисква 
ефективното разпределение и използване на 
ограничения финансов ресурс да бъде обез­
печено чрез първично установени в закон 
основни правила.
Разпоредбата на чл. 34а ЗЛЗ противоречи 
също и на чл. 4, ал. 1 от Конституцията, 
защото обуславя нелогичност, неяснота и 
противоречивост на нормативната уредба, а 
по този начин създава и обективни трудности 
за правоприлагането. Поставя се въпросът 
защо, след като е насочена към създаването 
на регламент за изразходване на финансови 
средства на НЗОК, нормата се намира в ЗЛЗ, и 
то в глава шеста „Национална здравна карта. 
Областни здравни карти“, вместо в Закона за 
здравното осигуряване (ЗЗО), който в своя 
чл. 1, ал. 2 изрично определя здравното оси­
гуряване като дейност не само по набирането 
на здравноосигурителни вноски и премии, но 
и по „… управлението на набраните средства и 
тяхното разходване за закупуване на здравни