Държавен вестник, бр. 13, 2018 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
прекратяване на пълномощията му, която воля 
препотвърждава и в пленарно заседание на
4 октомври 2017 г. Ето защо последвалият отказ 
на Народното събрание да приеме оставката 
на Делян Добрев по съображения за целесъ-
образност – неговите качества и ползата от 
неговата работа като народен представител, е 
в несъответствие с чл. 72 от Конституцията. 
Обвързването на правните последици на остав-
ката с наличието на други обстоятелства, които 
могат да бъдат различни във всеки конкретен 
случай, води до въвеждане на нови и неясни 
основания за предсрочно прекратяване или 
непрекратяване на пълномощията на народния 
представител. Това разбиране противоречи на 
правилото, че предсрочното прекратяване на 
пълномощията на народен представител, като 
изключение в развитието на правоотношението 
на политическо представителство, може да се 
осъществи само на изрично посочени в Кон-
ституцията основания (Тълкувателно решение 
№ 14 от 18.12.2013 г. по к.д. № 17 от 2013 г.).
Упражняването на функциите на народния 
представител може да е пълноценно и в инте-
рес на обществото само ако те се изпълняват 
с необходимата добросъвестност и желание. 
Поради това принудителното продължаване 
на правоотношението на политическо пред-
ставителство въпреки волята на народния 
представител то да бъде предсрочно пре-
кратено противоречи на естеството на това 
представителство.
Отказът за предсрочно прекратяване на 
пълномощията въпреки изричното желание 
на депутата за това нарушава и правото на 
свободна воля (чл. 6, ал. 1 от Конституция-
та), както и правото на свободен избор на 
професия и място на работа (чл. 48, ал. 3 от 
Конституцията).
С оглед изложеното Конституционният съд 
приема, че отказът на Народното събрание 
от 4 октомври 2017 г. да прекрати предсрочно 
пълномощията на народния представител Де-
лян Александров Добрев е постановен в нару-
шение на чл. 72, ал. 1, т. 1 във връзка с ал. 2, 
предложение първо, чл. 6, ал. 1, предложение 
първо и чл. 48, ал. 3 от Конституцията и следва 
да бъде обявен за противоконституционен.
Съдът намира, че представеният по делото 
препис от заявление за оттегляне оставката 
от народния представител Делян Добрев от 
22 декември 2017 г. е без значение за изхода на 
настоящото производство. Предмет на делото е 
отказът на Народното събрание от 4.10.2017 г. 
Народното събрание, а не Конституционни-
ят съд е овластеният от Конституцията орган 
да се произнесе по прекратяване пълномощи-
ята на народен представител на основание на 
подадена оставка. Затова настоящото решение, 
освен че поначало не може да има ретроактив-
но действие, не решава и въпроса за статуса 
на Делян Добрев като народен представител. 
Парламентарната процедура по приемане на 
оставка е установена в интерес на подалия я 
народен представител, поради което продъл-
жаването є е обвързано с неговата последна 
свободно изразена воля. 
С оглед изложеното съдът
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционен отказа 
на Народното събрание от 4 октомври 2017 г. 
да прекрати предсрочно пълномощията на 
народния представител Делян Александров 
Добрев на основание подадена оставка от 
3 октомври 2017 г.
Съдиите Гроздан Илиев, Кети Маркова, 
Анастас Анастасов и Филип Димитров са 
подписали решението с особени мнения.
Председател:  
Борис Велчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Филип Димитров по к.д. № 8/ 2017 г.
Не споделям становището на мнозинството 
от конституционните съдии по горното реше-
ние и считам, че Конституционният съд следва 
да прекрати допуснатото вече за разглеждане 
по същество дело поради липса на предмет 
по следните съображения:
Конституционният съд се произнася по 
актове на Народното събрание на основа-
ние чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията на 
Република България с оглед възникване на 
резултата, предвиден в чл. 151, ал. 2, изр. 2 от 
Конституцията, т.е. актът, обявен за противо-
конституционен, да не се прилага от влизането 
на конституционното решение в сила. 
При положение, че оставката на депутата, 
по която е извършен актът на гласуване, е 
вече оттеглена, правният резултат от решение 
на Конституционния съд би бил нулев.
Всякакви съображения за наличие на 
многократни отклонения от разпоредбите на 
Конституцията са ирелевантни в процедурата 
по чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията. Те 
биха били напълно основателни, ако имаше 
искане за тълкуване по чл. 149, ал. 1, т. 1 от 
Конституцията.
Несъстоятелно е и съображението, че 
предмет на делото е само актът на Народ-
ното събрание, напълно откъснат от неговия 
правен резултат. Такова разграничение може 
да доведе до абсурд, като например Консти-
туционният съд да се произнася по действие, 
оспорвано на основание изменен между-
временно закон. С точно такъв казус той е 
бил сезиран и е прекратил делото с Опреде- 
ление 2 от 17.06.2014 г. по к.д. № 6/2014 г.
Неясно е какво налага промяната в прак-
тиката на Конституционния съд, толкова по-
вече, че произвеждайки действие единствено 
след влизането си в сила, решението би било 
удар в нищото. Това едва ли подхожда на 
институция от най-висш ранг.
Конституционен съдия:  
Филип Димитров