Държавен вестник, бр. 66, 2024 г., стр. 29

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29   
вижда какъвто и да било елемент от реда на 
създаването им. Това означава, че условието, 
въведено в ал. 2 на чл. 91б in fine – „когато 
това е предвидено със закон“ – няма валидност 
за прилагането на правилото за изискуемото 
мнозинство, изведено по-горе, при упражня­
ване на конститутивната компетентност на 
Народното събрание в процеса на създаване 
на посочените конституционни институции. 
Конституционната логика както до, така и 
след влизане в сила на Закона за изменение и 
допълнение на Конституцията е, че тяхното 
конституиране трябва да бъде уредено и е 
уредено единствено на конституционно ниво 
и приложимото правило, когато Народното 
събрание изцяло или частично ги избира, 
предвижда това да става с обикновено мно­
зинство (чл. 81, ал. 2), освен ако създателите 
на Конституцията от 1991 г. не са предвидили 
изрично квалифицирано мнозинство. Нещо 
повече, конституционният законодател, ко­
гато препраща към законова уредба относно 
конституционно установени органи, недву­
смислено изключва от предмета є реда на 
тяхното формиране (чл. 91, ал. 2, чл. 91а, ал. 2 
и чл. 152 от Конституцията). В същото време, 
както бе посочено, изведеното правило от 
текста на чл. 91б – за изискуемо мнозинство 
от две трети от народните представители – е 
приложимо право за основните държавни 
институции към настоящия момент и тази 
конституционна повеля, както се вижда от 
изложеното, създава паралелен режим, кое­
то противоречи на принципа на правовата 
държава и върховенството на Конституция­
та, установени в чл. 4, ал. 1 и чл. 5, ал. 1 от 
Основния закон като ценностна основа на 
конституционния ред. 
В настоящия случай е важно да се отбележи, 
че обсъжданата част от конституционния текст 
в чл. 91б е приета след съществени промени 
във формулировката, направени на заседание 
на Комисията по конституционни въпроси, 
преди второ гласуване на проекта на Закона 
за изменение и допълнение на Конституция­
та и предложени в доклада на Комисията в 
пленарната зала за второ гласуване (сравни 
стенографски протокол от 69-ото пленарно 
заседание на 49-ото Народно събрание от 
8.12.2023 г., първо гласуване; стенограма от 
заседание на Комисията по конституционни 
въпроси от 16.12.2023 г. и стенографски прото­
кол от 16-ото извънредно заседание на 49-ото 
Народно събрание от 19.12.2023 г., второ гласу­
ване). Първоначалният текст е ясно адресиран 
единствено към хипотезите на упражняване 
на конститутивна компетентност от Народ­
ното събрание за формиране на независими 
регулаторни и контролни органи, а именно: 
„Създава се нов чл. 91б: „Чл. 91б. (1) Народното 
събрание избира независими регулаторни и 
контролни органи при спазване на най-малко 
следните изисквания: разумен срок за внасяне 
на предложения, за обсъждане и изслушване 
на кандидатите и предвиждане на възможност 
за представители на обществеността да дават 
становища и да наблюдават процеса, както 
и ограничаване на броя на последователните 
мандати. (2) Със закон може да се предвиди 
решенията за избор да се приемат с квали­
фицирано мнозинство.“
В мотивите на проекта на Закона за из­
менение и допълнение на Конституцията на 
Република България (вх. № 49-354-01-83 от 
28.07.2023 г.) по отношение на новия чл. 91б е 
отбелязано, че се предлага „конституционали­
зация на основните етапи на процедурата за 
избор на членове на независими регулаторни 
и контролни органи“ и са посочени „изиск­
ванията“, които следва да бъдат спазвани 
при нейното провеждане, за да се „ограничи 
политизацията на процеса“ и така да се „по­
виши доверието в органите“.
След като в Комисията по конституцион­
ни въпроси са направени възражения срещу 
текста и са приведени доводи, включително 
и той да отпадне, както и че е по-подходя­
що тази материя да бъде уредена със закон, 
текстът претърпява промени и придобива 
редакцията, с която е въведен чрез § 5 ЗИД 
на Конституцията, която вече не съдържа 
конструкцията „независими регулаторни и 
контролни органи“. Първоначалният текст, 
посочен по-горе, не оставя съмнение за стре­
межа на народните представители да бъде 
създадена еднотипна процедура за формиране 
на всички регулаторни и контролни органи и 
да се установи редът на провеждането є с но­
минации, участие на граждански организации 
при спазване на изискванията за откритост, 
публичност, обоснованост и др. 
Доколкото обсъжданият текст в чл. 91б 
не съдържа стандарт за приложимост на въ­
вежданото с него изискване (за необходимото 
мнозинство при упражняване на конститутив­
ната компетентност на Народното събрание), 
след промяната в неговата редакция, въведе­
на с § 5 ЗИД на Конституцията, се създава 
възможност за паралелен режим на реда за 
формиране на „основни демократични кон­
ституционни институции“ според волята на 
парламента като учредена власт – текущо, 
преходно политическо мнозинство. Това е 
правна възможност, каквато създателите на 
Конституцията не са предвидили и която е 
извън компетентността на Народното събра­
ние да предостави на себе си чрез промяна в 
Основния закон по реда на чл. 155 във връзка 
с чл. 153 от Конституцията – формирането 
на основните конституционни органи следва 
ред, установен единствено на конституционно