Държавен вестник, бр. 12, 2021 г., стр. 49

БРОЙ  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  49  
да проведе обективно, всестранно и пълно 
разследване за престъпления, извършени на 
цялата територия на страната, нито да владее 
добре методиките за разследване на всички 
престъпления.
3. Нарушаване на конституционно устано-
вения принцип на равенство на гражданите 
пред закона – чл. 6, ал. 2 от КРБ и чл. 11, ал. 1 
от НПК. В ЗД на НПК е предвиден редът за 
разследване на престъпленията, извършени 
от главния прокурор или негов заместник, 
като е посочено, че разследването ще се 
извършва от специален прокурор, неговите 
действия няма да подлежат на йерархичен 
контрол в рамките на прокурорската служба, 
отказите за образуване на наказателно про-
изводство ще подлежат на съдебен контрол, 
а компетентен по делата ще бъде Специали-
зираният наказателен съд (СпНС). По този 
начин законодателят въвежда по отношение 
на главния прокурор и неговите заместници 
съществени разлики спрямо установения ред 
за разследване на престъпления, извършени от 
всички останали граждани, а с това допуска 
и необосновано нарушение на принципа за 
равенство на гражданите пред закона. Това 
е особено обезпокоително от гледна точка 
на правата на пострадалите от тежки прес-
тъпления: човек, който е пострадал от тежка 
телесна повреда, извършена от заместник на 
главния прокурор, ще има право да обжалва 
отказа за образуване на досъдебно производ-
ство, а пострадалият от тежка телесна повреда 
с друг извършител няма да има това право. 
Не е оправдано да има разлика в правното 
положение на пострадалите в двата случая. 
Ако законодателят възнамерява да въведе съ-
дебен контрол върху отказите за образуване на 
досъдебни производства, това трябва да стане 
обосновано след задълбочено обществено 
обсъждане и при зачитане на установените 
конституционни принципи.
4. Нарушаване на принципа за независи-
мост на съда. Конституцията на Република 
България забранява извънредните съдилища 
(чл. 119, ал. 3 от КРБ). Те са забранени, за-
щото се създават за постигане на опреде-
лени политически цели и поради това са в 
конфликт с идеята за независимост на съда. 
Според Решение № 10 на Конституционния 
съд от 2011 г. по к. д. № 6/2011 г. „специали-
зираните по материя съдилища трябва да 
се различават от общите съдилища само по 
предмета си, защото целта на създаването им 
е да осигури тясна специализация на съдиите 
чрез разглеждане само на определен вид дела 
(...), за да придобият съдиите по-задълбочени 
познания, да натрупат практически опит и 
така да се повиши качеството и бързината 
на правораздавателната дейност“. През 2011 г. 
Конституционният съд прие, че СпНС има 
характер на специализиран, а не на извън-
реден съд.
През 2017 г. подсъдността на СпНС беше 
разширена (чл. 411а, ал. 1, т. 4 от НПК) и 
вече тя се определя не само във връзка с 
конкретни характеристики на престъпленията, 
но и от конкретни характеристики на подсъ-
димите – след 2017 г. на СпНС са подсъдни 
определен кръг престъпления, извършени от 
народни представители, съдии, прокурори, 
следователи и др.
С § 6 от ЗД на НПК се въвежда проти-
воречие с възприетия досега принцип, като 
юрисдикцията на СпНС се разширява и вече 
включва делата, по които компетентен е 
прокурорът по разследването срещу главния 
прокурор или негов заместник. Доколкото по 
§ 2 този прокурор е компетентен да извършва 
разследване на всички престъпления, извър-
шени от главния прокурор или негов замест-
ник, изводът е, че за всички престъпления, 
извършени от главния прокурор или негов 
заместник, компетентен ще бъде СпНС. Когато 
обаче законодателят определя подсъдността 
единствено с оглед качеството на подсъдимия 
„главен прокурор“ или „заместник на глав-
ния прокурор“, всяка илюзия за предметна 
специализация на СпНС бива елиминирана. 
Той се превръща в извънреден съд, а с това 
се компрометира и независимостта на съдеб-
ния контрол над действията на прокурора по 
разследването срещу главния прокурор или 
негов заместник.
5. Пренебрегване на принципа за приема-
не на законите след обществено обсъждане. 
Приетият от 44-то Народно събрание ЗД на 
НПК съдържа трета поредна различна идея 
на управляващото мнозинство за решаване 
на проблема с липсата на ефективно разслед-
ване срещу действащ главен прокурор. На 14 
юни 2019 г. Министерството на правосъдието 
оповести законопроект за изменение и допъл-
нение на Наказателно-процесуалния кодекс и 
на Закона за съдебната власт, в който беше 
предложен особен ред за отстраняване от 
длъжност и за разследване срещу главния 
прокурор и председателите на двете върховни 
съдилища. През септември 2019 г. Министер-
ството на правосъдието поиска становище от 
Венецианската комисия по този законопро-
ект. На 6 декември 2019 г. стана известно, че 
предстои приемането на критично становище 
по питането. На следващия ден (7 декември 
2019 г.) правителството проведе извънредно 
заседание и оповести нов законопроект за 
допълнение на НПК, който предвиди при 
данни за престъпления, извършени от глав-
ния прокурор или неговите заместници, раз-
следването да се повери на прокурора, който 
завежда „инспектората на прокуратурата“, и 
бяха добавени особени правила за воденето 
на досъдебното производство в тези случаи. 
На 2 септември 2020 г. в Народното събрание 
беше внесен проект за т. нар. „нова“ консти-