Държавен вестник, бр. 35, 2026 г., стр. 19

БРОЙ  35	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19   
и травматология, урология, неонатология, 
акушерство и гинекология, хемодиализа, 
инвазивна кардиология, онкохематология, 
както и в структури, в които се извършва 
трансплантация, се изследва носен и гърлен 
секрет и фекална проба за носителство на 
патогенни и множествено-резистентни мик­
роорганизми.
(4) Положителните лица по ал. 3 се пре­
местват в други структури на лечебното 
заведение, в които няма риск от заразяване 
на пациенти и персонал, до саниране на 
носителството. 
(5) При постъпване на нови служители, 
студенти и други обучаващи се в структурите 
по ал. 3 лица старшата медицинска сестра 
(акушерка или рехабилитатор) на съответна­
та структура провежда инструктаж относно 
прилагането на стандартни и допълнителни 
противоепидемични мерки. Провеждането 
на инструктажа се удостоверява с подпис на 
инструктираното лице.
Чл. 19. (1) За всеки случай на инфекция, 
съмнителна за ИСМО, ръководителят на 
съответната структура незабавно уведомява 
лицето/ата по чл. 9, ал. 1 с оглед на: 
1. изясняване произхода и механизма на 
предаване на инфекцията;
2. предприемане на мерки за предотвра­
тяване разпространението на инфекцията.
(2) При изолиране от клиничен материал 
на микроорганизми, в т.ч. при изолиране от 
различни пациенти на еднакви по вид и тип 
на резистентност щама, микробиологът от 
лабораторията, обслужваща лечебното заве­
дение, уведомява незабавно лекуващия лекар 
и лицето/ата по чл. 9, ал. 1 и отразява това 
в журнала за микробиологични изследвания. 
(3) При установяване на данни или съм­
нение за ИСМО по време на аутопсия лека­
рят, извършващ аутопсията, ги отбелязва в 
аутопсионния протокол, взема материал за 
микробиологично изследване и незабавно 
уведомява ръководителя на съответната 
структура и лицето/ата по чл. 9, ал. 1.
Чл. 20. (1) При епидемичен взрив от ИСМО 
ръководителят на съответната структура неза­
бавно уведомява ръководителя на лечебното 
заведение и лицето/ата по чл. 9, ал. 1. 
(2) В случаите по ал. 1 ръководителят на 
лечебното заведение сформира екип по управ­
ление на взрива, който включва председателя 
на комисията по ВБИ, лицето/ата по чл. 9, 
ал. 1, ръководителя на лабораторията по 
микробиология, ръководителя на засегнатата 
структура и други.
(3) Ръководителят на екипа по управле­
ние на взрива информира РЗИ и НЦЗПБ 
и организира: вземането, съхраняването 
и изпращането на съответните микробни 
изолати или клинични материали в нацио­
налните референтни лаборатории на НЦЗПБ 
съобразно вида на причинителя на взрива, 
ако са налични такива. 
(4) Националният център по заразни и 
паразитни болести извършва идентификация 
и епидемиологично типизиране на причини­
телите и изразява становище относно:
1. наличие на геномно несвързани изолати, 
произхождащи от независими източници;
2. установяване на клонална връзка на 
микробни изолати, които произлизат от общ 
„прародител“, като част от същата верига на 
репликация и предаване;
3. доказване на механизма на придобиване 
и предаване на множествената резистентност;
4. определяне на генотипа на множестве­
ната резистентност.
(5) Становището по ал. 4 се изпраща на 
лечебното заведение, микробиологичната 
лаборатория, изпратила микробните изолати, 
и на съответната РЗИ. 
Чл. 21. След подадена информация от 
лекаря, диагностицирал пациент с ИСМО, 
старшата медицинска сестра (акушерка или 
рехабилитатор) или друго определено от ръ­
ководителя на съответната структура лице 
вписва в книгата за ИСМО:
1. всички случаи на ИСМО, установени при 
възникването им в съответната структура;
2. случаите, установени след превеждане 
на пациента в съответната структура;
3. случаи, съобщени от други лечебни 
заведения, когато има основателни данни, 
че инфекцията е свързана с престоя в съот­
ветната структура.
Чл. 22. При възникване на ИСМО при па­
циент в резултат на предшестващо медицинско 
обслужване лицето, установило инфекцията, 
своевременно уведомява ръководителя на 
съответното лечебно заведение и РЗИ.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба „саниране 
на носителство“ е очистването на макроорга­
низма от носителство на патогенни микроор­
ганизми чрез етиотропни средства – антиби­
отици, химиотерапевтици и имунопрепарати.
Заключителни разпоредби
§ 2. В Наредба № 21 от 2005 г. за реда за 
регистрация, съобщаване и отчет на заразните 
болести (обн., ДВ, бр. 62 от 2005 г.; изм. и 
доп., бр. 52 от 2011 г., бр. 56 от 2014 г., бр. 5 
от 2019 г., бр. 33, 40 и 55 от 2022 г., бр. 32 от 
2025 г. и бр. 4 от 2026 г.) се правят следните 
изменения и допълнения:
1. В чл. 2 ал. 3 се отменя.
2. Създава се раздел IIIа с чл. 28а: