Държавен вестник, бр. 17, 2011 г., стр. 49

БРОЙ  17	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  49  
актове“ след преобразуването є в самостоя­
телно юридическо лице. В § 9 от ДР на ПМС 
№ 229 от 2009 г. е визирано влизане в сила на 
постановлението от деня на обнародването му 
в „Държавен вестник”, като относно § 2, т. 4 
същото е отложено до 01.01.2010 г. 
Жалбата на Марин Колев Тодоров е въз­
приета от първоинстанционния съд с оглед 
формулирания в нея петитум и като насочена 
срещу разпоредбите на чл. 32, 37 и чл. 38, 
ал. 1 и 2 от приетия с ПМС № 229 от 2009 г. 
Устройствен правилник на Министерския 
съвет и на неговата администрация. Горепосо­
чените текстове имат характер на подзаконови 
норми и уреждат съответно: съгласуването 
на внесените за решаване от МС въпроси 
от членовете на МС – техни вносители, с 
останалите членове на МС, както и с лица­
та, изрично посочени в чл. 32, ал. 2 до ал. 5; 
съгласуването и внасянето на материали за 
заседание на МС в случаите, в които в тях се 
съдържа класифицирана информация (следва 
да се отбележи, че противно на наведените 
от жалбоподателя твърдения чл. 37 няма две 
алинеи, поради което е отразен в това реше­
ние като обжалваем изцяло); провеждането 
на редовни заседания въз основа на предва­
рително утвърден от министър-председателя 
дневен ред и обособяването на внесените в 
сроковете по чл. 36 материали в две части 
(чл. 38, ал. 1 и 2). От решаващия тричленен 
състав не са изложени каквито и да било съо­
бражения относно допустимостта на жалбата, 
подадена от това физическо лице, срещу § 9 
от ДР на ПМС № 229 от 2009 г. и чл. 32, 37 и 
чл. 38, ал. 1 и 2 от приетия с него УПМСНА, 
независимо че с оглед естеството на послед­
ните и урежданите с тях отношения, касаещи 
действието във времето на частично оспоре­
ния акт, респективно – вътрешни правила за 
работа на МС, обосновават извод за липсата 
на правен интерес от подаване на жалбата 
в тази є част. Наличието на правен интерес 
е абсолютна процесуална предпоставка и за 
предявяване на жалба с искане за частичната 
отмяна на подзаконов нормативен акт според 
чл. 186, ал. 1 АПК. В конкретния случай, 
като се е произнесъл по жалбата, подадена 
от Марин Колев Тодоров срещу разпоредбите 
на § 9 от ДР на ПМС № 229 от 2009 г. и на 
чл. 32, 37 и чл. 38, ал. 1 и 2 от приетия със 
същото постановление Устройствен правил­
ник на Министерския съвет и на неговата 
администрация, тричленният състав на ВАС 
е постановил решението си по недопустима 
жалба поради липсата на законоустановен 
правен интерес за жалбоподателя от тяхната 
отмяна, което налага обезсилване на съдеб­
ния акт в посочената част и прекратяване 
на производството по адм. дело № 14326 от 
2009 г. на ВАС, първо отделение (към което 
дело е присъединена за разглеждане жалба­
та на Марин Тодоров след прекратяване на 
първоначално образуваното по нея адм. дело 
№ 16180 от 2009 г. на ВАС, второ отделение), в 
частта му по оспорването на горепосочените 
подзаконови норми. 
По съществото на спора от първата ин­
станция е прието, че ПМС № 229 от 2009 г. 
е издадено от компетентен орган, в рамките 
на предоставените му правомощия и в пред­
видената от закона форма, при спазване на 
административнопроизводствените правила. 
Изложени са мотиви, че не се установява 
противоречие на оспорените части от акта 
с разпоредби на актове от по-висока степен, 
включително с визираните в подадените жал­
би конкретни текстове от Конституцията на 
Република България, уреждащи правото на 
гражданите на информация (чл. 41), гаранти­
рането на равни права за стопанска дейност 
(чл. 19), задължението на държавата да оси­
гурява условия за осъществяване на правото 
на труд (чл. 48, ал. 1), както и задължението 
на МС да ръководи външната и вътрешната 
политика в съответствие с Конституцията 
и законите, да осигурява обществения ред, 
националната сигурност и да осъществява 
общото ръководство на администрацията и 
въоръжените сили (чл. 105), съответно на 
Европейската конвенция за защита правата 
на човека и основните свободи и Директива 
2000/78/ЕО на Съвета на Европа за създа­
ване на основна рамка за равно третиране в 
областта на заетостта и професиите. 
Доколкото закриването на редакция „Нор­
мативни актове“ пряко рефлектира върху 
преустановяването на издаването на сборник 
„Нормативни актове“ и актуализациите на 
същия (в този смисъл е изявлението, обекти­
вирано в приложеното по делото писмо изх. 
№ 3616/02 от 02.12.2009 г. с адресат Стефан 
Манахов от Горна Оряховица, изпратено от 
началник-отдел „Приемна“ при Администра­
цията на МС на РБ, както и това на главния 
редактор на редакция „Нормативни актове“, 
адресирано до абонатите на изданието с пре­
дупреждението да не се абонират за 2010 г. с 
оглед решението за закриване на редакцията, 
взето по ПМС № 229 от 2009 г.), правилно 
от първата инстанция е взето предвид, че 
посочената дейност е уредена първоначално 
с Решение № 585 от 14.12.1972 г. на МС за 
утвърждаване на единна система за издаване 
на нормативните актове с оглед облекчаване 
на органите и длъжностните лица при из­
ползването и прилагането на нормативните 
актове, както и за внасяне на по-нататъшни 
подобрения в съхраняването на правителстве­
ния архив и работата в него. С посочения акт 
Бюрото на МС решава да установи, считано от 
01.01.1973 г., единна система за издаване на об­
народваните в „Държавен вестник“ нормативни 
актове на Държавния съвет и Министерския