Държавен вестник, бр. 29, 2011 г., стр. 64

СТР.  64	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  29
а) 0 процента от брутната сума на дивиден-
тите, ако получателят е дружество (различно 
от гражданско дружество);
б) 5 процента от брутната сума на дивиден-
тите във всички останали случаи. 
3. Терминът „дивиденти“, употребен в този 
член, означава доходи от акции, „жюисанс“ 
акции или „жюисанс“ права, минни акции, 
акции на учредител или други права, даващи 
право на участие в печалбите, с изключение 
на вземания за дълг, както и доходи, които 
са подчинени на същия данъчен режим като 
доходи от акции, в съответствие със законода-
телството на държавата, на която дружеството, 
извършващо разпределението, е местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прила-
гат, ако притежателят на дивидентите, който 
е местно лице на едната договаряща държава, 
извършва стопанска дейност в другата до-
говаряща държава, на която е местно лице 
дружеството, изплащащо дивидентите, чрез 
място на стопанска дейност, разположено там, 
и участието, във връзка с което се изплащат 
дивидентите, е действително свързано с това 
място на стопанска дейност. В този случай се 
прилагат разпоредбите на чл. 7.
5. Когато дружество, което е местно лице 
на едната договаряща държава, получава пе-
чалби или доходи от другата договаряща дър-
жава, тази друга държава не може да налага 
никакъв данък върху дивидентите, платени от 
дружеството, освен доколкото тези дивиденти са 
платени на местно лице на тази друга държава 
или доколкото участието, във връзка с което са 
платени дивидентите, е действително свързано 
с място на стопанска дейност, намиращо се в 
тази друга държава, нито да облага неразпреде-
лените печалби на дружеството с данък върху 
неразпределените печалби, дори ако изплатените 
дивиденти или неразпределените печалби се 
състоят изцяло или частично от печалби или 
доходи, произхождащи в тази друга държава. 
Член 11
Лихви
1. Лихвите, произхождащи от едната до-
говаряща държава и платени на местно лице 
на другата договаряща държава, могат да се 
облагат с данък в тази друга държава.
2. Въпреки това тези лихви могат да се 
облагат с данък и в договарящата държава, в 
която възникват, и съобразно законодателството 
на тази държава, но когато притежателят на 
лихвите е местно лице на другата договаряща 
държава, така наложеният данък няма да над-
вишава 5 процента от брутната сума на лихвите. 
3. Независимо от разпоредбите на ал. 2 
лихвите, посочени в ал. 1, се облагат с данък 
само в договарящата държава, на която полу-
чателят е местно лице, ако този получател е 
действителен притежател на лихвите и ако тези 
лихви са платени:
а) на правителството на Република Австрия 
или на правителството на Република България;
б) по заем от всякакъв вид, който е предоста-
вен, обезпечен или гарантиран от Остерайхише 
Контролбанк АГ (Oesterreichische Kontrollbank 
AG) или всяка подобна българска институция 
за целите на насърчаване на износа;
в) във връзка с продажбата на кредит на 
всякакво промишлено, търговско или научно 
оборудване; или
г) по заем от какъвто и да е вид, предос-
тавен от банка.
4. Терминът „лихви“, използван в този член, 
означава доход от вземания за дълг от всякакъв 
вид независимо от това, дали са обезпечени 
или не с ипотека и носещи или не правото 
на участие в печалбите на длъжника, и по-
специално доходи от държавни ценни книжа 
и доходи от бонове и облигации, включително 
от премии и бонуси, свързани с такива ценни 
книжа, бонове или облигации. Санкции за 
закъснели плащания не се считат за лихви за 
целите на този член.
5. Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 не се прилагат, 
ако притежателят на лихвите, който е местно 
лице на едната договаряща държава, извършва 
стопанска дейност в другата договаряща държа-
ва, от която произхождат лихвите, посредством 
намиращо се там място на стопанска дейност 
и вземането за дълг, във връзка с което се пла-
щат лихвите, е действително свързано с такова 
място на стопанска дейност. В такъв случай се 
прилагат разпоредбите на чл. 7. 
6. Лихвите се считат за възникнали в едната 
договаряща държава, когато платецът е местно 
лице на тази държава. Когато обаче платецът 
на лихвите независимо дали е местно лице на 
едната договаряща държава, или не, притежава 
в едната договаряща държава място на стопан-
ска дейност, във връзка с което е възникнал 
дългът, който поражда плащането на лихвите, 
и тези лихви са за сметка на такова място на 
стопанска дейност, ще се счита, че тези лихви 
произхождат от държавата, в която се намира 
мястото на стопанска дейност. 
7. Когато поради особените взаимоотношения 
между платеца и притежателя или между тях 
двамата и някое друго лице сумата на лихвите, 
като се има предвид задължението, за което 
се изплащат, надвишава сумата, която би била 
договорена между платеца и притежателя при 
липсата на тези взаимоотношения, разпоредбите 
на този член се прилагат само по отношение на 
последната сума. В такъв случай надвишаващата 
сума се облага съобразно законодателството на 
всяка договаряща държава, като съответно се 
имат предвид останалите разпоредби на тази 
спогодба. 
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща