Държавен вестник, бр. 61, 2017 г., стр. 11

БРОЙ  61	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
г) „съществено изменение“ означава изме­
нение на съответен източник, което води 
до значително увеличение на емисиите, 
с изключение на изменение в емисиите, 
произтичащо от извличане на страничен 
продукт; съответната страна преценява 
дали дадено изменение е съществено, 
или не;
д) „съществуващ източник“ означава все­
ки съответен източник, който не е нов 
източник;
е) „норма за допустими емисии“ означава 
норма за концентрация, маса или ниво 
на емисиите на живак или живачни 
съединения, често изразена като „общо 
съдържание на живак“, емитиран от 
точков източник.
3. Страна със съответни източници пред­
приема мерки за контрол на емисиите и 
може да изготви национален план, опреде­
лящ мерките, които да бъдат предприети за 
контрол на емисиите, и неговите очаквани 
цели и резултати. Всеки план се представя 
на Конференцията на страните в срок четири 
години след влизането в сила на настоящата 
конвенция за съответната страна. Ако дадена 
страна разработва план за прилагане в съот­
ветствие с член 20, тя може да включи в него 
плана, изготвен съгласно настоящия параграф.
4. За своите нови източници всяка страна 
изисква употребата на най-добрите налични 
техники и най-добрите екологични практики за 
контрол и когато е осъществимо, за намаляване 
на емисиите веднага щом това е практически 
осъществимо, но не по-късно от пет години 
след датата на влизане в сила на настоящата 
конвенция за тази страна. Всяка страна може 
да прилага норми за допустими емисии, съоб­
разени с най-добрите налични техники.
5. Веднага щом това е практически осъ­
ществимо, но не по-късно от десет години след 
влизането в сила на настоящата конвенция за 
дадена страна, тази страна включва в наци­
оналния план и прилага една или повече от 
посочените по-долу мерки по отношение на 
своите съществуващи източници, като взема 
предвид националните си особености и ико­
номическата и техническата приложимост и 
достъпност на мерките:
а) количествено изразена цел за контрол 
и когато е осъществимо, намаляване 
на емисиите от съответните източници;
б) норми за допустими емисии за кон­
тролиране и когато е осъществимо, 
намаляване на емисиите от съответните 
източници;
в) употреба на най-добрите налични техни­
ки и най-добрите екологични практики 
за контрол на емисиите от съответните 
източници;
г) стратегия за едновременен контрол на 
голям брой замърсители, която би оси­
гурила съпътстващи ползи за контрол 
на живачните емисии;
д) алтернативни мерки за намаляване на 
емисиите от съответните източници.
6. Страните могат да прилагат едни и същи 
мерки към всички съответни съществуващи 
източници или да приемат различни мерки по 
отношение на различни категории източници. 
Целта е с мерките, приложени от дадената 
страна, да се постигне разумен напредък при 
намаляването на емисиите във времето.
7. Всяка страна създава, веднага щом това 
е практически осъществимо, но не по-късно 
от пет години след датата на влизане в сила 
на настоящата конвенция за тази страна, и 
поддържа регистър на емисиите от съответ­
ните източници.
8. На своето първо заседание Конферен­
цията на страните приема насоки за:
а) най-добрите налични техники и най-до­
брите екологични практики, като отчита 
всяка разлика между новите и съществу­
ващите източници и необходимостта от 
намаляване до минимум на сумарните 
въздействия върху компонентите на 
околната среда; и
б) подкрепата за страните при прилагане 
на мерките, посочени в параграф 5, по-
конкретно за формулиране на целите и 
определяне на нормите за допустими 
емисии.
9. При първа възможност Конференцията 
на страните приема насоки за:
а) критериите, които страните могат да 
разработят съгласно параграф 2, буква б);
б) методиката за изготвяне на регистри 
на емисиите.
10. Когато е приложимо, Конференцията на 
страните разглежда и актуализира насоките, 
разработени в съответствие с параграфи 8 и 
9. Страните вземат под внимание тези насоки 
при прилагането на съответните разпоредби 
на настоящия член.
11. В своите доклади, представяни съгласно 
член 21, всяка страна включва информация 
за прилагането от нея на настоящия член, и 
по-конкретно информация относно мерките, 
които е предприела в съответствие с пара­
графи 4 – 7, и ефективността на тези мерки.
Член 9
Изпускания
1. Настоящият член се отнася до контрола 
и когато е осъществимо, намаляването на из­
пусканията на живак и живачни съединения, 
често изразени като „общо съдържание на 
живак“, в почвата и водата от съответните 
точкови източници, които не са разгледани в 
други разпоредби на настоящата конвенция.
2. За целите на настоящия член: