Държавен вестник, бр. 23, 2018 г., стр. 227

БРОЙ  23	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  227  
1.4.3. Интервюиращият следва да уточни 
ключови аспекти от личностното развитие на 
изследваното лице: обща житейска история, 
развитие и поведение в семейната и училищната 
среда, досегашна професионална изява, социално-
икономически статус, извънслужебни занимания, 
асоциални изяви. По преценка на интервюиращия 
може да се задават и допълнителни уточняващи 
въпроси по типа на „отворено“ психологично 
интервю. Това позволява да се постигне по-го­
ляма обективност и да се избегне сугестивност 
при изследването:
– при първоначално психологично изследване 
на кандидати за летци-пилоти, ръководител-по­
лети (щурмани – УВД) изследващият провежда 
задължително заключително интервю; с канди­
дати за други специалности то се провежда при 
необходимост от по-широко обсъждане;
– психологичното изследване на лицата, пре­
минаващи на годишен авиомедицински преглед, 
включва психологично интервю и тестове по 
преценка на изследващия; 
– след навършване на 25-годишна възраст 
на изследваните лица се извършва разширено 
психологично изследване на всеки пет години, 
като за лицата до 35-годишна възраст приоритет 
се дава на тестовете за оперативни качества, а 
за тези над 35 години – на личностови тестове.
1.5. Оценката на авиопсихологичната год­
ност се извършва въз основа на най-малко два 
източника на информация от психологичното 
изследване.
ІV. Изготвяне на психологични заключения за 
нуждите на психиатричния преглед и за опре­
деляне на психологична годност за летателна 
длъжност
1. Изготвянето и оформянето на психологич­
ните заключения за нуждите на психиатричния 
преглед и за определяне на психологичната 
годност за летателна длъжност се съобразява 
с действащите военномедицински стандарти. 
2. Изготвянето на психологичните заклю­
чения за нуждите на психиатричния преглед 
и за определяне на психологичната годност за 
летателна длъжност се основава на обективни 
данни от цялостното психологично изследване 
и преценка на психологичните отклонения по 
следните критерии:
2.1. Степен на поведенческа дисфункция. 
Определя се по описателни характеристики 
(предложени от Американската психиатрич­
на асоциация, 2012 г.) в два аспекта: личност 
и междуличностни отношения. Предложените 
описателни характеристики дават възможност 
за съпоставяне с резултатите от прилаганите в 
обичайната практика психологични изследвания 
на личността. 
а) липсва поведенческа дисфункция:
личност:
Има актуално съзнание за своята уникалност 
и за независимостта на волята си. Успешно 
интегрира в настоящето личния си житейски 
опит от миналото. Не нарушава чувството си 
за индивидуалност при взаимоотношенията с 
другите. Може да разпознава и да поддържа 
подходящите граници при изпълнение на ролеви 
взаимоотношения. Почти винаги и относително 
самостоятелно поддържа позитивно ниво на сво­
ето самочувствие. Има точна или леко изместена 
в позитивна насока самооценка. Може да пре­
живява, толерира и регулира широк спектър от 
емоции. Може да определя разумни цели и да се 
стреми към тях, като прави реалистична оценка 
на своите способности. Използва подходящи и 
ефективни модели на поведение; в състояние е 
да реализира постижения в много области. Може 
да осмисля и да изразява значимостта на своите 
лични преживявания и опит.
междуличностни отношения:
В повечето ситуации проявява способност 
точно да разбира широкия диапазон от жизнения 
опит на другите. Възприема и оценява другите 
гледни точки, дори ако не е съгласен с тях. На­
ясно е с ефекта, който собствените му действия 
имат върху другите.
Търси и се ангажира в множество грижовни, 
тесни и реципрочни взаимоотношения в личния 
си и обществен живот. Дава гъвкав отговор на 
редица идеи, емоции и поведения от страна на 
другите, като се стреми към сътрудничество и 
взаимна изгода.
б) лека поведенческа дисфункция:
личност:
Сравнително успешно поддържа убеждението, 
че е уникален; вписва личния си опит в настоя­
щето. До известна степен поддържа самоуваже­
нието си, въпреки че в самооценката си може 
да е прекалено или недостатъчно самокритичен. 
Проявява до известна степен потиснатост в из­
разеността и ограниченост в обхвата на своите 
емоционални преживявания; силните емоции 
може да бъдат обезпокоителни и дори изтощи­
телни за него. Когато преживява силни емоции 
и конфликти, до известна степен намалява 
ефективността и яснотата на междуличностните 
граници. Ориентиран е към целите си, но при 
постигането им може да бъде неадаптивен до 
степен, че да възпрепятства постигането им или 
да предизвика конфликт. Може да има набор от 
нереалистични или социално неподходящи лични 
норми и критерии, ограничаващи някои аспекти 
на неговата изява. Може да изразява вътрешните 
си преживявания, но специално или прекомерно 
подчертава един (напр. интелектуален, емоцио­
нален) аспект на познанието за себе си, вместо 
да интегрира всички.
междуличностни отношения:
До известна степен не успява да оцени и 
разбере различните перспективи в житейския 
опит на другите. Склонен е да вижда другите 
като имащи необосновани очаквания или да 
очаква контрол от тях. Непоследователен е в 
осъзнаването на ефекта, който собственото му 
поведение оказва върху другите. Има капацитет 
и желание да формира близки и реципрочни 
отношения, но понякога може да бъде потиснат 
в съдържателното им изразяване и да избягва 
силни емоции или конфликти. Възможността за 
сътрудничество може да е ограничена от нере­
алистични лични норми. Донякъде е ограничен