Държавен вестник, бр. 102, 2002 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  102
Член 16
С влизането в сила на тази спогодба се отме-
ня Спогодбата между правителството на Репуб-
лика България и правителството на Република
Албания за установяване на облекчен визов
режим, подписана на 18 май 1992 г. в София.
Член 17
Тази спогодба влиза в сила след изтичането
на 30-дневен срок от получаването на послед-
ната от нотите, с които страните се уведомяват,
че са изпълнили изискванията на вътрешното
си законодателство за влизането є в сила.
Подписана в София на 31 май 2002 г. в два
екземпляра, всеки един съответно на българ-
ски и албански език, като и двата текста имат
еднаква сила.
За правителството на
За правителството на
Република България:
Република Албания:
Соломон Паси,
Люан Хайдарага,
министър
заместник-министър
на външните работи
на външните работи
ПРИЛОЖЕНИЕ
Валидни документи по смисъла
на тази спогодба са:
За гражданите на Република България:
паспорт;
дипломатически паспорт;
паспорт, приравнен към служебен паспорт (с при-
дружително писмо на английски език от Министер-
ството на външните работи на Република България);
моряшки паспорт;
временен паспорт за завръщане в Република
България.
За гражданите на Република Албания:
обикновен паспорт;
служебен паспорт;
дипломатически паспорт;
документ “За мореплаване” или “Плавателен
регистър” на моряка;
пасаван за завръщане в Република Албания.
57549
СПОГОДБА
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Република Латвия за
обратно приемане на лица, които влизат и пре-
бивават незаконно на техните територии
(Утвърдена с Решение № 564 от 23 август 2002 г.
на Министерския съвет. В сила от 12 октомври
2002 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Република Латвия, нарича-
ни по-нататък “договарящите страни”,
като желаят, в дух на сътрудничество и на
реципрочна основа, да улесняват обратното
приемане на лица, които влизат и пребивават
незаконно в една страна,
като вземат предвид Всеобщата декларация
за правата на човека, приета на 10 декември
1948 г. от Общото събрание на Организацията
на обединените нации, Конвенцията от 4 ноем-
ври 1950 г. за защита на правата и основните
свободи на човека и Конвенцията от 28 юли
1951 г. за статута на бежанците със съответни-
те поправки, внесени с Протокола от 31 януари
1967 г. за статута на бежанците,
се договориха, както следва:
Член 1
Определения
В тази спогодба следните понятия имат след-
ните значения:
1. “Чужденец”—лице, което не е нито бъл-
гарски, нито латвийски гражданин.
2. “Виза”—валидно разрешение, издадено от
компетентните служби на договарящата страна,
което дава право на чужденеца на едно или по-
вече влизания на територията на страната и на
пребиваване на тази територия за определен срок.
3. “Разрешение за пребиваване”—валидно
разрешение, издадено от компетентните служ-
би на договарящата страна, което дава право на
лицето да пребивава на нейна територия за
определен или неопределен срок, както и да
напуска и отново да влиза на нейна територия
без виза в течение на разрешения срок на пре-
биваване. Разрешението за пребиваване не оз-
начава виза, нито възможност за престой на
територията на договарящата страна по време
на разглеждане на молба за убежище или раз-
решение за пребиваване или докато тече про-
цедура за експулсиране.
Член 2
Обратно приемане на собствени граждани
1. Замолената договаряща страна приема
обратно на своя територия по молба на моле-
щата договаряща страна и без особени формал-
ности лице, което не отговаря или вече не отго-
варя на изискванията за влизане или пребива-
ване на територията на молещата договаряща
страна, при условие че лицето е надлежно иден-
тифицирано и се е доказало или може да се
предполага с основание, че това лице е гражда-
нин на замолената договаряща страна.
2. Разпоредбите на ал. 1 се прилагат също и
в случай на лице, което притежава валиден
документ за пътуване, издаден от компетент-
ните органи на тази договаряща страна.
3. Молещата договаряща страна приема об-
ратно, по молба на замолената договаряща стра-
на и без особени формалности, всяко лице, което
преди това е напуснало нейната територия съг-
ласно ал. 1, ако допълнителни проверки устано-
вят, че по време на отпътуването си това лице не
е било гражданин на замолената договаряща стра-
на и разпоредбите на чл. 3 и 4 от спогодбата не
могат да бъдат приложени по отношение на него.
Задължението за обратно приемане по тази али-
нея не се прилага, когато замолената договаряща
страна е лишила въпросното лице от неговото
гражданство, след като това лице е влязло на
територията на молещата договаряща страна, без
на лицето поне да е било обещано натурализира-
не от молещата договаряща страна.