Държавен вестник, бр. 73, 2004 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  73
Г л а в а  ш е с т а
ОГРАНИЧАВАНЕ НА ОБЛЪЧВАНЕ, ДЪЛ-
ЖАЩО СЕ НА ЕСТЕСТВЕНИ ИЗТОЧНИЦИ
Чл. 39. (1) Министърът на здравеопазване-
то със заповед определя трудовите дейности,
при които облъчването от естествени източни-
ци не може да бъде пренебрегнато от гледна
точка на радиационната защита, като: работа в
минерални бани, подземни и надземни обекти,
пещери, полети с въздухоплавателни средства,
работа или складиране на материали и отпадъ-
ци с повишени съдържания на естествени радио-
нуклиди, причиняващи съществено повишава-
не на облъчването на лица от населението или
на работниците.
(2) За дейностите по ал. 1 министърът на
здравеопазването предписва необходимите мер-
ки за радиационна защита и за намаляване на
облъчването.
Чл. 40. (1) Ефективната годишна доза за
работещите с каквито и да е професии и в  про-
изводства и дейности, определени по реда на
чл. 38, ал. 1, не трябва да надхвърля в производ-
ствени условия с 6 mSv облъчването от локал-
ния естествен радиационен фон.
(2) Изискването на ал. 1 се отнася и за об-
лъчване на екипажите на самолети от кос-
мическото лъчение, като работодателят е
длъжен:
1. да определя и регистрира облъчването на
екипажите, когато е възможно годишната ефек-
тивна доза да надхвърля 1 mSv;
2. да прилага изискванията на чл. 14 по от-
ношение на жените в екипажите.
(3) Не се определя граница за ефективна доза
при  облъчване на населението от естествени
източници.
Чл. 41. (1) При проектиране и строителство
на нови сгради (жилища, обществени, производ-
ствени, служебни сгради и други) се препоръчва
средногодишната равновесна еквивалентна кон-
центрация (СГРЕК) на радон във въздуха на
помещенията да не е по-голяма от 100 Bq/m3, а
мощността на еквивалентната доза гама-лъче-
ние да не надхвърля локалната мощност на доза
на открито с повече от 0,2 µSv/h.
(2) За вече построени сгради се препоръчва
СГРЕК на радон във въздуха на жилищни по-
мещения да не е по-голяма от 250 Bq/m3, а мощ-
ността на еквивалентната доза от гама-лъче-
ние да не надхвърля локалната мощност на
дозата на открито с повече от 0,2 µSv/h. При по-
високи стойности на СГРЕК трябва да се пред-
видят защитни мерки, като подобряване на вен-
тилацията, намаляване на постъпването на ра-
дон в помещенията и др.
(3) Министърът на здравеопазването опре-
деля защитни мерки за помещения и сгради,
където са разположени постоянни работни
места, ако СГРЕК на радон е над 1000 Bq/m3.
Чл. 42. (1) Допуска се използване на питейна
вода от населението без ограничения, ако съдър-
жанието на естествени и/или изкуствени радио-
нуклиди в нея създава годишна ефективна доза
до 0,1 mSv (дозова квота по чл. 5). Стойностите
на границата на средногодишната обемна актив-
ност на отделни радионуклиди в питейната вода
са посочени в приложение № 2, таблица 11.
(2) В случай че съдържанието на естествени
и/или изкуствени радионуклиди  създава годиш-
на ефективна доза, по-голяма от 0,1 mSv, изпол-
зването на съответната вода (водоизточник) за
битово водоснабдяване може да става по пре-
ценка на министъра на здравеопазването за
всеки конкретен случай.
Г л а в а  с е д м а
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ ЗА РАДИАЦИОН-
НА ЗАЩИТА ПРИ МЕДИЦИНСКОТО ОБ-
ЛЪЧВАНЕ
Чл. 43. Радиационната защита при медицин-
ско облъчване се основава на  принципа на обос-
новаване на облъчването и принципа за опти-
мизация на облъчването, съобразени с основ-
ната цел на това облъчване.
Чл. 44. (1) За всяко медицинско облъчване
трябва да бъде доказано, че общата полза за
облъчваното лице и обществото ще бъде по-
голяма от общата вероятна очаквана вреда.
Обосноваването на медицинското облъчване
означава предварително доказване на целесъ-
образността на всички диагностични и лечебни
практики, както и периодично преразглеждане
на вече прилаганите според изискванията на
добрата медицинска практика.
(2)  С цел да се избегне ненужно облъчване
се използват наличните диагностични изслед-
вания и алтернативни нерадиационни методи,
които имат същата цел, но без или с по-малко
излагане на йонизиращи лъчения.
Чл. 45. (1) Новите медицински методи за
изследване и лечение, които са свързани с ме-
дицинско облъчване, трябва да бъдат обосно-
вани, преди да бъдат приети.
(2) Съществуващите медицински методи за
изследване и лечение, които са свързани с ме-
дицинско облъчване, могат да бъдат прераз-
гледани, когато са събрани нови, важни свиде-
телства за тяхната ефикасност или последици.
(3) Всички индивидуални медицински облъч-
вания трябва да бъдат обосновани предвари-
телно от съответния медицински специалист,
като се вземат под внимание специфичните цели
на облъчването и характерните особености на
облъчваното лице.
(4) В случай че даден вид медицински метод
за изследване и лечение, свързан с медицинско
облъчване, не е обоснован по принцип, конк-
ретно индивидуално облъчване от този вид може
да бъде обосновано при специални обстоятел-
ства и да бъде оценено за конкретния случай.