Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 29

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
всякакви други, свързани с тях съобщения, се
отправят до централните органи, определени
от държавите—страни по конвенцията. Това
изискване не засяга правото на държавите—
страни по конвенцията, да изискват молбите и
съобщенията да бъдат изпращани по диплома-
тически път, а при спешни обстоятелства и при
наличие на съгласие между съответните дър-
жави—страни по конвенцията—и чрез Между-
народната организация на криминалната поли-
ция, ако това е възможно.
14. Молбите се отправят писмено или кога-
то е възможно, чрез всякакви други средства,
при които може да се получи писмен документ
на език, приемлив за замолената държава—стра-
на по конвенцията, и при условия, които да дадат
възможност на тази държава да установи ав-
тентичността на документа. Генералният сек-
ретар на ООН се уведомява за езика или езици-
те, приемливи за всяка държава—страна по
конвенцията, едновременно с депозиране на
нейния документ за ратификация, приемане,
одобрение или за присъединяване към тази
конвенция. При неотложни обстоятелства по
взаимно съгласие на съответните държави—
страни по конвенцията, молбите могат да се
отправят и устно, като впоследствие се изпра-
ща писмено потвърждение.
15. В молбата за взаимна правна помощ се
посочва:
а) органът, който отправя искането;
б) предметът и характерът на разследване-
то, наказателното преследване или съдебното
производство, за които се отнася искането, и
името и функциите на институцията, предпри-
ела съответно разследването, наказателното
преследване или съдебното производство;
в) кратко изложение на релевантните факти
освен по отношение на искания за връчване на
съдебни документи;
г) описание на исканото съдействие и конк-
ретната процедура, която молещата държава—
страна по конвенцията, би искала да се следва;
д) когато е възможно—самоличността, мес-
тонахождението и националността на съответ-
ните лица; и
е) целта, поради която се иска представяне-
то на доказателства, информация или извърш-
ването на определени действия.
16. Замолената държава—страна по конвен-
цията, може да иска допълнителна информа-
ция, когато тя е необходима за изпълнението
на молбата, в съответствие с вътрешното є за-
конодателство или когато информацията може
да подпомогне изпълнението є.
17. Всяка молба се изпълнява в съответст-
вие с вътрешното законодателство на замоле-
ната държава—страна по конвенцията, и докол-
кото това не противоречи на вътрешното зако-
нодателство и когато е възможно—в съответ-
ствие с процедурите, посочени в искането.
18. Когато е възможно и в съответствие с
основните принципи на вътрешното право, ко-
гато дадено лице е на територията на държа-
ва—страна по конвенцията, и трябва да бъде
изслушано като свидетел или експерт от съдеб-
ните органи на друга държава—страна по кон-
венцията, първата държава—страна по конвен-
цията, може по искане на втората да разреши
изслушването да стане чрез видеоконферентна
връзка в случай, че не е възможно или е неже-
лателно въпросното лице да се явява лично на
територията на молещата държава—страна по
конвенцията. Държавите—страни по конвенци-
ята, могат да се споразумеят изслушването да
се извърши от съдебен орган на молещата дър-
жава—страна по конвенцията, в присъствието
на съдебен орган на замолената държава—стра-
на по конвенцията.
19. Молещата държава—страна по конвен-
цията, не може да предава или използва инфор-
мацията или доказателствата, предоставени от
замолената държава—страна по конвенцията, в
разследване, наказателно преследване или съ-
дебно производство за цели, различни от посо-
чените в молбата, без предварителното съгла-
сие на замолената държава—страна по конвен-
цията. Тази алинея не може да представлява
пречка молещата държава—страна по конвен-
цията, да разкрие по време на производство ин-
формация или доказателства, които оневиняват
обвиняемия. В последния случай молещата дър-
жава—страна по конвенцията, уведомява замо-
лената държава—страна по конвенцията, преди
разкриването на информацията и се консултира
с нея, ако това бъде поискано. Когато в изклю-
чителни случаи предварително уведомяване не
е възможно, молещата държава—страна по кон-
венцията, информира замолената държава—
страна по конвенцията, за разкриването на ин-
формацията без отлагане.
20. Молещата държава—страна по конвен-
цията, може да поиска от замолената държа-
ва—страна по конвенцията, да запази повери-
телността на факта и съдържанието на молбата
освен в степента, необходима за изпълнение-
то є. Ако замолената държава—страна по кон-
венцията, не може да се съобрази с искането за
поверителност, тя трябва незабавно да инфор-
мира за това молещата държава—страна по
конвенцията.
21. Правна помощ може да бъде отказана,
когато:
а) молбата не отговаря на изискванията на
този член;
б) замолената държава—страна по конвен-
цията, смята, че изпълнението на поставено с
молбата искане би могло да доведе до накърня-
ване на нейния суверенитет, сигурност, общес-
твен ред или други съществени интереси;
в) органите на замолената държава—страна
по конвенцията, по силата на вътрешното є
законодателство нямат право да извършат дей-