Държавен вестник, бр. 99, 2011 г., стр. 85

БРОЙ  99	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  85  
проявление може да е различно. В тази връзка 
Съдът установява, че законодателят, като е 
създал специална уредба относно действието 
на кодекса при едновременното провеждане 
на избори в различни комбинации (§ 5 от 
допълнителните разпоредби на ИК), не е 
включил в нея правила относно големината 
на избирателните секции, което несъмнено 
е пропуск. От представените пред Консти­
туционния съд доказателства е видно, че 
действително отделни секции са обхващали 
повече от 1000 избиратели; в нито една секция 
в страната обаче, нито на 23.10.2011 г., нито 
на 30.10.2011 г. е установено да са гласували 
повече от 936 избиратели (така и становището 
на ЦИК). При това положение допуснатите 
нарушения сами за себе си реално не са от 
такова естество, което да е ограничило ак­
тивното избирателно право на гражданите. 
Това е така, защото избирателите, които към 
момента на приключване на изборния ден в 
19.00 ч. са се намирали пред изборното поме­
щение, имат правото да подадат гласа си по 
реда на чл. 184 ИК.
Само в някои секции извън страната (най-
много в Република Турция) се е стигнало до 
гласуване на повече от 1000 избиратели. Този 
факт не следва да се третира като нарушение 
на закона, защото за разкриване на секция из­
вън страната е било достатъчно предварително 
заявено желание за гласуване от най-малко 
100 избиратели, което означава всички оста­
нали, явили се да гласуват в изборния ден, да 
бъдат допълнително вписани в такава секция. 
От друга страна, гласуването в чужбина през 
октомври т. г. е било значително облекчено 
от обстоятелството, че се е гласувало само за 
президент и вицепрезидент, без комбиниране 
с местни избори.
Съгласно ИК (чл. 71, ал. 2) секциите в 
страната се образуват не по-късно от 55 дни 
преди изборния ден от кметовете на общините 
и няма данни заинтересованите лица да са уп­
ражнили правото си да обжалват съответните 
кметски заповеди по реда на чл. 71, ал. 3 ИК 
в случай на секции над 1000 избиратели. Така 
че доводите за незаконност на президентските 
избори, основани на завишен брой избиратели, 
включени в една секция, са неоснователни.
2. По доводите за недостатъци в работата 
на Централната избирателна комисия
Вносителите на искането не оспорват 
изпълнението на задължението на ЦИК по 
чл. 26, ал. 1, т. 5 във връзка с чл. 30, ал. 1 ИК 
по назначаване на общинските избирателни 
комисии (ОИК), действащи при комбини­
рани избори вместо районните избирателни 
комисии. Поставят обаче въпроса за непре­
къснатото текучество в назначените комисии. 
Разпоредбата на чл. 30, ал. 10 ИК изрично 
визира процедура за смяна на член на ОИК, 
чиито пълномощия са прекратени поради 
наличието на обстоятелство по чл. 25, ал. 1 
ИК. Основанията за прекратяването са с обек­
тивен и субективен характер. Най-честите са 
свързани с волята и дисциплината на отдел­
ния член (подаване на оставка, безпричинно 
неучастие в заседания). При положение, че в 
съставите на ОИК са включени представите­
ли на различни партии и коалиции, би било 
неоправдано да се търси отговорност от ЦИК 
за тяхното поведение. Единственото, което 
въз основа на закона може да се изисква, е 
провеждането на процедурата по чл. 30, ал. 10 
ИК за назначаване на нов член на мястото на 
члена на ОИК, чиито пълномощия са били 
прекратени. Конкретни оплаквания в тази 
насока не са изложени в искането.
Конституционният съд преценява като не­
достатък на ИК, че не предвижда за ЦИК сро­
кове за издаването на методическите указания 
относно работата на избирателните комисии 
и организиране и провеждане на обучението 
на техните членове (чл. 26, ал. 1, т. 3 ИК). 
Следователно на основата на забавено изпъл­
нение на възложено правомощие не може да 
бъде установено закононарушение от страна 
на ЦИК. Този извод обаче не важи относно 
допуснатите организационни слабости, макар 
и те да не са обусловили опорочаване вота на 
българските граждани и достоверността на 
обявения изборен резултат. От представените 
доказателства и техния анализ Конституцион­
ният съд прави констатацията, че изборната 
администрация, както централната, така и 
по места, е била неподготвена и поради това 
изключително затруднена за едновременното 
провеждане на президентски и местни избори.
3. По доводите за ограничаване на актив­
ното избирателно право чрез заличаване от 
избирателните списъци
Вярно е, че избирателният списък съставля­
ва основа за гласуване на гражданите, които 
имат активно избирателно право – достатъчно 
е избирателят да е вписан в списъка към из­
борния ден и да представи пред секционната 
избирателна комисия (СИК) редовен документ 
за самоличност, за да бъде безпроблемно 
допуснат до гласуване. Правилото е, че изби­
рателните списъци се съставят по постоянен 
адрес поотделно за всяка избирателна секция 
(чл. 41, ал. 1 и 2 ИК). Кодексът изисква всеки 
избирател да бъде вписан само в един изби­
рателен списък (чл. 40, ал. 2 ИК), очевидно с 
цел да бъде осуетена възможността едно лице 
да гласува повече от един път. Списъците 
търпят поправки и промени: непълнотите и 
грешките в списъците не са изключени, а след 
първоначално съставяне и обявяване на спи­
съците се налага отразяване на впоследствие