Държавен вестник, бр. 81, 2006 г., стр. 111

Б Р О Й  81
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  111
ловия и ограничения следва да се базират на и да
са съобразени с естеството и обхвата на очаквани-
те преимущества и рискове.
1.2. Решенията на държавите членки за издава-
не на удостоверения за разрешаване задължител-
но трябва да са съобразени със земеделските, аг-
рономичните и екологичните (включително кли-
матичните) условия в бъдещите райони на употре-
ба. Подобни съображения могат да водят до конк-
ретни условия и ограничения по отношение на
използването, както и до това дадено удостовере-
ние за разрешаване да се издаде само за някои
райони на конкретната държава членка.
1.3. Компетентните органи са длъжни да се
уверят, че разрешените количества, в смисъл на
норми и кратност на употреба, представляват не-
обходимия минимум за постигане на желания
ефект, дори когато и по-големи количества не биха
довели до неприемливи рискове за човешкото или
животинското здраве или за екологичните (вклю-
чително климатичните) условия в районите, за
които е издадено удостоверението за разрешава-
не. От друга страна, нормите и кратностите на
употреба не следва да пораждат нежелани послед-
ствия като развитието на резистентност.
1.4. Компетентните органи са длъжни да съоб-
разят решенията си с принципите на интегрира-
ния контрол върху вредителите в случаите, в кои-
то продуктът за растителна защита ще се ползва
там, където тези принципи се зачитат.
1.5. Тъй като оценката ще се базира на данни за
ограничен брой представителни видове, компетент-
ните органи са длъжни да се убедят, че употребата
на ПРЗ няма да даде дългосрочни отражения вър-
ху изобилието и разнообразието от видовете, кои-
то не са обект на борба.
1.6. Преди да издадат удостоверение за разре-
шаване, компетентните органи са длъжни да се
убедят, че етикетът на ПРЗ:
а) е съобразен с изискванията на наредбата;
б) включва информацията относно защитата
на потребителите, която се изисква от законите на
Общността, отнасящи се до здравеопазването на
работниците;
в) уточнява преди всичко условията или огра-
ниченията, определени в т. 1.1—1.5, в рамките на
които да се/да не се ползва продуктът за растител-
на защита;
г) удостоверението за разрешаване следва да
съдържа подробностите, указани в наредбата, от-
насящи се до класификацията, опаковането и по-
ставянето на етикети на опасни продукти.
1.7. Преди да издадат удостоверение за разре-
шаване, компетентните органи са длъжни:
а) да се убедят, че предлаганата опаковка отго-
варя на изискванията на наредбата;
б) да се убедят, че:
—процедурите за унищожаване на ПРЗ;
—процедурите за неутрализиране на отрицател-
ните ефекти от случайното разпръскване на про-
дуктите за растителна защита, и
—процедурите за обеззаразяване и унищожа-
ване на опаковката,
спазват съответните нормативни изисквания.
1.8. Удостоверение за разрешаване не се изда-
ва, ако не са спазени всички изисквания съгласно
т. 2. В случаи, когато не е напълно спазено едно
или повече от специалните изисквания за взема-
не на решения, изброени в т. 2.4, удостоверение
за разрешаване се издава само когато ползата от
употребата на ПРЗ при предлаганите условия пре-
вишава възможните отрицателни последствия от
ползването му. Ако съществува ограничение за
ползването на ПРЗ вследствие на неизпълнение-
то на част от изискванията на т. 2.4, то следва да
се посочи изрично в етикета. Става дума за полза
в смисъл на:
а) преимущества за и съвместимост с интегри-
раните мерки за контрол или за биологичното зе-
меделие;
б) улесняване на стратегиите за свеждане до
минимум на опасността от развиването на резис-
тентност;
в) по-малък риск за оператори и потребители;
г) по-ниска степен на замърсяване на околната
среда и по-малки последствия за видовете, които
не са обект на борба.
1.9. При издаване на удостоверения за разреша-
ване в съответствие с изискванията на това прило-
жение компетентните органи могат:
а) да набележат—за предпочитане в тясно съ-
трудничество със заявителя, когато е възможно—
мерки за подобряване на ПРЗ, и/или
б) да набележат—за предпочитане в тясно
сътрудничество със заявителя, когато е възмож-
но—мерки за по-нататъшното намаляване на екс-
позицията, която би могла да се получи по време
на или след използването на ПРЗ.
Компетентните органи са длъжни да уведомят
заявителите за набелязаните по силата на букви
“а” и “б” мерки, а също така да ги поканят да предос-
тавят допълнителни данни и сведения, с които да се
демонстрират действието и потенциалните опаснос-
ти, възникващи от промяната на условията.
1.10. Доколкото е практически осъществимо,
компетентните органи са длъжни да се убедят, че
заявителят е взел предвид всички налични знания
и публикувани сведения към момента на заявле-
нието, отнасящи се до всички микроорганизми, за
които се иска разрешаване.
1.11. Удостоверение за разрешаване не се издава,
когато микроорганизмът е генетично модифициран.
1.12. Удостоверение за разрешаване не се изда-
ва, когато в ПРЗ присъстват съответните метабо-
лити/токсини (т.е. онези, които биха навредили на
човешкото здраве и/или на околната среда), за
които се знае, че се формират от микроорганизма
и/или от микробните замърсители, освен в случа-
ите, при които е доказано, че наличното им коли-
чество както преди, така и след предлаганата упо-
треба остава на приемливо ниво.
1.13. Компетентните органи са длъжни да се
убедят, че се прилагат адекватни мерки за качес-
твен контрол, които да установят идентичността
на микроорганизма и съдържанието на ПРЗ. Тези
мерки следва да включват система за анализ на
критичната контролна точка при опасностите
(Hazard Analysis Critical Control Point—HACCP) или
равностойна на нея друга система.
2. Специфични принципи
Приложението на специфичните принципи не
бива да бъде в ущърб на общите принципи, избро-
ени в раздел 1.