Държавен вестник, бр. 100, 2016 г., стр. 61

БРОЙ  100	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  61  
на мотиви към проекта относно анализа за 
съответствие с правото на ЕС. По отношение 
на наличието в мотивите на анализ относно 
необходимите финансови средства в ЗНА 
липсва изискване такъв да е налице само 
по отношение на необходимите финансови 
средства от бюджета, в какъвто смисъл са 
твърденията на касатора. За да е незаконосъ-
образен подзаконовият административен акт 
поради липсата на мотиви, не е необходимо 
да липсват мотиви въобще, а е достатъчно 
изложените мотиви да не отговарят на всич-
ки изисквания относно тяхното съдържание, 
регламентирани в чл. 28, ал. 2, т. 1 – 5. В 
случая с оглед прецизност на изложението 
следва да се посочи, че същите мотиви и 
същият доклад към проекта за наредбата са 
обсъдени в Решение № 11674 от 5 ноември 
2015 г. по адм. д. № 9747/2014 г. на Върховния 
административен съд, четвърто отделение, 
потвърдено с Решение № 2022 от 23.02.2016 г. 
по адм. д. № 294/2016 г., петчленен състав 
на Върховния административен съд (ДВ, 
бр. 20 от 15 март 2016 г.), цитирано по-горе. 
Поради това, че мотивите към проекта не 
отговарят на изискванията на чл. 28, ал. 2 
ЗНА, оспорените норми на чл. 10, ал. 2, 
т. 2 и 6 от наредбата са отменени. Както е 
посочено в това съдебно решение, проце-
дурата по приемане на нормативния адми-
нистративен акт е разписана императивно 
в закона и неизпълнението є е съществено 
нарушение, представляващо самостоятелно 
основание за отмяна. Поради това не следва 
да се обсъждат доводите на касатора за до-
пуснато съществено процесуално нарушение 
на чл. 171, ал. 4 във връзка с чл. 196 АПК, 
тъй като преценката за това не би проме-
нила крайния извод за незаконосъобразност 
на оспорения подзаконов нормативен акт. 
Поради така изложените съображения 
решението в частта му, в която е отменена 
НРЦЕЛ № 1 от 18.03.2013 г., издадена от 
ДКЕВР, обн. в ДВ, бр. 33 от 5 април 2013 г., т.е. 
преди измененията в ДВ, бр. 17 от 28.02.2014 г. 
и бр. 4 от 16.01.2016 г. – предмет на допустимо 
оспорване, съгласно заявеното в жалбата и 
според приетото в Определение № 13846 от 
17.12.2015 г. по адм. д. № 12732/2015 г. на 
Върховния административен съд, петчленен 
състав, като правилно и законосъобразно 
следва да бъде оставено в сила. 
При този изход на спора и с оглед частич-
ната основателност на касационната жалба на 
страните за настоящото касационно произ-
водство разноски не следва да се присъждат.
Мотивиран така и на основание чл. 221, 
ал. 3 и ал. 2, предложение първо АПК Вър-
ховният административен съд, петчленен 
състав на първа колегия,
Р Е Ш И :
Обезсилва Решение № 7799 от 27.06.2016 г. 
на Върховния административен съд, чет-
върто отделение, постановено по адм. д. 
№ 12511/2013 г., с което са отменени чл. 7, 
ал. 1, чл. 12, ал. 2 и 4, чл. 10, ал. 2, т. 2 
и 6 (предишна т. 5), чл. 1, т. 2, чл. 3, т. 2, 
чл. 7, ал. 10, т. 4, чл. 10, ал. 7, чл. 12, ал. 3, 
4, 5 и 6 от Наредба № 1 от 18.03.2013 г. за 
регулиране на цените на електрическата 
енергия, издадена от Държавната комисия за 
енергийно и водно регулиране, и прекратява 
производството в посочената част.
Оставя в сила решението в останалата 
му част.
Решението не подлежи на обжалване.
Председател: 
Георги Колев
9996