Държавен вестник, бр. 40, 2006 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  40
 Наредба № 42 от 20 април 2006 г. за
здравните изисквания към сперма от го-
вежди и биволски бици при обмена є меж-
ду Република България и държавите ­
членки на Европейската общност, и
при внасянето от трети страни
105
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 5
от 9 май 2006 г.
по конституционно дело № 1 от 2006 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел: Неделчо Беронов, и членове: Стефанка
Стоянова, Маргарита Златарева, Васил Гоцев,
Людмил Нейков, Румен Янков, Живан Белчев,
Лазар Груев, Мария Павлова, Емилия Друме-
ва, Владислав Славов и Евгени Танчев, при учас-
тието на секретар-протоколиста Галина Доб-
рева разгледа в закрито заседание на 4 и 9 май
2006 г. конституционно дело № 1 от 2006 г., док-
ладвано от съдията Стефанка Стоянова.
Делото е образувано на 30 януари 2006 г. по
искане на състав на Върховния администрати-
вен съд, второ отделение. Тогава по искане на
същия състав е образувано и к.д. № 2 от 2006 г.,
което е присъединено за съвместно разглеж-
дане и решаване към това дело предвид еднак-
вия им предмет.
С искането е оспорена конституционността
на чл. 127, ал. 9, изр. 2 от Закона за устройство
на територията (ЗУТ). Съдебният състав е стиг-
нал до извод за неконституционност на разпо-
редбата при разглеждането на адм. дела № 9744
и № 9745 от 2005 г. В подкрепа на извода си е
изтъкнал, че “липсва легитимен интерес”, обос-
новаващ изключването на съдебния контрол по
отношение на актовете за одобряване на общи-
те устройствени планове по чл.127, ал. 9 ЗУТ,
както и че изключването на такъв контрол
противоречи на чл. 17, ал. 1 и 3 от Конституци-
ята, защото “пряко ограничава конституцион-
но установеното право на защита на собстве-
ността” и “засяга и неприкосновеността на част-
ната собственост”. Затова съгласно чл. 150, ал. 2
от Конституцията е спрял производството по
делата и е внесъл в Конституционния съд въп-
роса за несъответствието на посочената разпо-
редба с основния закон.
Конституционният съд с определение от 16
февруари 2006 г. е допуснал искането за раз-
глеждане по същество и е конституирал като
заинтересовани страни Народното събрание,
Министерския съвет, министъра на регионал-
ното развитие и благоустройството, министъра
на правосъдието, Върховния административен
съд, главния прокурор, Националното сдруже-
ние на общините в България, Висшия адвокат-
ски съвет и Съюза на архитектите в България.
В дадения им от съда срок писмени станови-
ща са представили Министерският съвет, ми-
нистърът на регионалното развитие и благоус-
тройството, министърът на правосъдието, На-
ционалното сдружение на общините в Бълга-
рия и Висшият адвокатски съвет. От останалите
заинтересовани страни—Народното събрание,
главния прокурор, Върховния административен
съд и Съюза на архитектите в България, не са
постъпили писмени становища.
Според писмените становища с изключение
на представеното от Висшия адвокатски съвет
искането е неоснователно. В тези становища е
изтъкнато, че общите устройствени планове и
заповедите за одобряването им по чл.127, ал. 9
ЗУТ са общи административни актове, които
не засягат пряко правата на собствениците на
поземлени имоти. Затова тяхното изключване
от съдебен контрол не противоречи на чл.17,
ал. 1 и 3 от основния закон. Изтъкнато е също,
че с оглед на изискванията, произтичащи от
посочената конституционна разпоредба, защи-
тата на правото на собственост и на
неприкосновеността на частната собственост са
гарантирани от уредбата в чл. 213—219 ЗУТ за
съдебен контрол на административните актове
по устройство на територията.
Според становището на Висшия адвокатски
съвет искането е основателно. В него са изло-
жени съображения, че актът по чл. 127, ал. 9
ЗУТ има “преки правни последици върху пра-
вата на значителен брой субекти”, а предвиде-
ният ред за неговото одобряване не гарантира
участието на населението в обсъждането му. Ето
защо единствената възможност за защита на
засегнатите е съдебният контрол и изключва-
нето му противоречи не само на посочените в
искането конституционни разпоредби, но и на
чл. 15 и чл. 136, ал. 1 от основния закон.
Конституционният съд обсъди искането,
прецени съображенията, съдържащи се в него и
в становищата на заинтересованите страни, и
за да се произнесе, взе предвид следното:
Съгласно чл. 127, ал. 9 ЗУТ общ устройст-
вен план за селищни образувания с национал-
но значение се одобрява със заповед на ми-
нистъра на регионалното развитие и благоус-
тройството след съгласуване с общинския
съвет. Разпоредбата е създадена със Закона
за изменение и допълнение на Закона за ус-
тройство на територията (ДВ, бр. 65 от 2003 г.).
При последващо изменение на закона (ДВ,
бр. 103 от 2005 г.) тя е допълнена с изр. 2, което
Министерство на външните работи
 Инструкция № 1 от 18 април 2006 г.
за издаването на дипломатически и
служебни паспорти от Министерст-
вото на външните работи на Републи-
ка  България
110