Държавен вестник, бр. 109, 2002 г., стр. 43

Б Р О Й  109
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  43
4.1.2. обратен хладник, комплектуван с кран
към коничната колба;
4.1.3. подвижно вретено в центъра на обрат-
ния хладник с кука в долния край; щипка за
закрепване на вретеното;
4.1.4. метален съд,  който се закачва за кука-
та на вретеното (4.1.3) и държи филтрационния
тигел (4.1.5);
4.1.5. филтрационен тигел за бързо филтру-
ване с максимален размер на порите от 90 до
100 µ (напр. порьозност 1), с капацитет около 30
ml;
4.1.6. филтърни хартии, подходящи по раз-
мер за филтрационния тигел;
4.2. термостат, регулиран на 38°C;
4.3. мерителни колби от 200 ml със стандар-
тен шлиф и обратен хладник;
4.4. мерителни колби от 100 ml със стандар-
тен шлиф и обратен хладник.
5. Процедура
5.1. Приготвяне на пробата
Пробата се раздробява така, че цялата да
мине през сито 0,5 mm (отговаря на сито ISO R
565).
5.2. Екстракция
Претегля се 2 g проба с точност до 1 mg и се
пренася във филтрационния тигел (4.1.5), дъно-
то на който е било предварително покрито с
филтърна хартия (4.1.6), напоена с етанол (3.1).
В коничната колба (4.1.1) се поставят 55 mm
етанол (3.1) и няколко гранули пемза (3.14).
Филтрационният тигел се поставя в металния
съд (4.1.4) и последният се окачва на куката на
вретеното (4.1.3). Обратният хладник се поста-
вя на коничната колба и вретеното се спуска
надолу така, че дъното на тигела да докосва
точно повърхността на етанола. Вретеното се
фиксира здраво на това ниво. Етанолът се до-
вежда до кипене и се вари 3 h. След това се
оставя да се охлади и вретеното (4.1.3) се издър-
пва така, че да повдигне тигела колкото е въз-
можно по-високо в коничната колба. Конична-
та колба се отваря внимателно и по стената на
колбата се добавят 45 ml вода. Обратният хлад-
ник се поставя обратно на ерленмайеровата
колба и филтрационният тигел се фиксира на
10 cm над повърхността на течността. Течност-
та се довежда до кипене и се вари 3 h. След това
колбата се охлажда, отваря се и тигелът се из-
важда от съда.
5.3. Озахаряване и хидролиза
Тигелът се поставя на смукателно шише и се
изсушава при изсмукване. Остатъкът от екст-
ракцията се пренася в хаван и се стрива фино.
Прахът се пренася количествено с около 60 ml
вода в мерителна колба от 200 ml, снабдена със
стандартен шлиф, и се добавят няколко капки
амилов алкохол (3.2). Колбата се свързва с об-
ратен хладник. Нагрява се до кипене и се вари
1 h, след което се оставя да се охлади и обратни-
ят хладник се сваля. Добавят се 25 ml буферен
разтвор (3.4), 250 mg панкреатин (3.12), 2,5 ml
разтвор на натриев хлорид (3.5) и 10 капки то-
луол (3.3). Разклаща се 2 min, колбата се поста-
вя в термостата (4.2) и се държи там 21 h, като
от време на време се разклаща. След това се
оставя да се охлади до стайна температура.
Добавят се 5 ml разтвор I на Carrez (3.6) и се
разклаща 1 min. След това се добавят 5 ml раз-
твор II на Carrez (3.7) и отново се разклаща за
1 min. Обемът се допълва с вода, смесва се и се
филтрува. 50 ml от филтрата се пренасят с пипе-
та в мерителна колба от 100 ml (може да се
работи също със 100 ml филтрат и мерителна
колба от 200 ml). Добавят се няколко капки от
индикатора (3.11) и се подкислява с 8 N солна
киселина (3.9), докато индикаторът се оцвети
червено. След това се добавят допълнително
6,25 ml 8 N солна киселина (3.9) (или 12,50 ml,
ако се работи със 100 ml филтрат). Съединява
се обратният хладник към колбата, разтворът
се довежда до кипене и се вари 1 h. Оставя се да
се охлади, неутрализира се с 10 N разтвор на
натриева основа (3.10), докато индикаторът се
оцвети в жълто. След това се подкислява леко
чрез добавяне на малко солна киселина, N (3.8).
Обемът се допълва с вода и се смесва. Съдър-
жанието на глюкоза се определя съгласно ме-
тода на Luff-Schoorl, както е указано в т. 5.4.
5.4. Титруване по Luff-Schoorl.
В ерленмайерова колба от 300 ml се прена-
сят с пипета 25 ml от реактива на Luff-Schoorl и
точно премерени 25 ml от разтвора, получен в т.
5.3, който не би трябвало да съдържа повече от
60 mg глюкоза. Добавят се 2 гранули пемза (3.14).
При разклащане на ръка се нагрява над среден
пламък и течността се довежда до кипене за
около 2 min. Коничната колба незабавно се
поставя върху телена мрежа с азбестово покри-
тие, която има отвор с диаметър около 6 cm.
Пламъкът под телената мрежа е запален и ре-
гулиран предварително така, че да се нагрява
само дъното на коничната колба. След това се
свързва обратният хладник към коничната кол-
ба. Веднага щом това е направено, се вари точ-
но 10 min. Охлажда се незабавно в студена вода
и след около 5 min се титрува, както следва:
добавят се 10 ml разтвор на калиев йодид
(3.15) и незабавно след него, но внимателно
(поради опасност от силно запенване) 25 ml 6 N
сярна киселина (3.16). След това се титрува с
разтвор на 0,1 N натриев тиосулфат (3.17), дока-
то се появи убито жълто оцветяване, добавят се
няколко капки разтвор на нишестен индикатор
(3.18) и титруването се довършва.
Същото титруване се провежда и на точно
измерена смес от 25 ml на реагента на Luff-
Schoorl (3.13) и 25 ml вода след добавяне към
нея на 10 ml разтвор на калиев йодид и 25 ml 6 N
сярна киселина (3.16), но без да се кипи.
5.5. Празна проба
Празната проба се провежда, като се прила-
га процедурата, описана в т. 5.3 и 5.4, но без
проба за анализиране.