Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 52

СТР.  52	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
Като се ръководи от изложеното и на осно­
вание чл. 149, ал. 1, т. 2 и 4 от Конституцията, 
Конституционният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконстит уционни 
чл. 411а, ал. 4 и чл. 411д, ал. 3 от Наказател­
но-процесуалния кодекс (обн., ДВ, бр. 86 от 
2005 г.; последно изменен, бр. 61 от 2011 г.).
Обявява за несъответен на чл. 6, ал. 1 от 
Конвенцията за защита на правата на човека 
и основните свободи чл. 411д, ал. 3 от Нака­
зателно-процесуалния кодекс (обн., ДВ, бр. 86 
от 2005 г.; последно изменен, бр. 61 от 2011 г.). 
Обявява за противоконституционни чл. 26а; 
чл. 35, ал. 3; чл. 42, ал. 2 в частта „съдия, 
прокурор или следовател, който“; чл. 50 в 
частта „съдия, прокурор или следовател“; 
чл. 75; чл. 164, ал. 3 и 6 в частта „съдия или 
прокурор, който“; чл. 171, ал. 1 в частта „явно 
гласуване и“; чл. 178, ал. 4; чл. 194в и 209а от 
Закона за съдебната власт (обн., ДВ, бр. 64 от 
2007 г.; последно изменен и допълнен, бр. 45 
от 2011 г.), както и § 126, ал. 1 и § 130 от 
преходните и заключителните разпоредби на 
Закона за изменение и допълнение на Закона 
за съдебната власт (ДВ, бр. 1 от 2011 г.).
Отхвърля искането в останалата му част. 
Съдиите Емилия Друмева, Благовест Пунев, 
Стефка Стоева и Румен Ненков са подписали 
решението с особено мнение в частта относно 
чл. 171, ал. 1 ЗСВ за начина на гласуване във 
ВСС при назначаване на административните 
ръководители в съдебната власт.
Съдиите Благовест Пунев и Румен Ненков 
са подписали решението с особено мнение и 
в частта относно чл. 42, ал. 2; чл. 50; чл. 164, 
ал. 3 и 6; чл. 178, ал. 4; чл. 194в; чл. 209а 
ЗСВ, § 126 и 130 ПЗР ЗИДЗСВ, както и със 
становище по чл. 75 ЗСВ.
Съдия Цанка Цанкова е подписала ре­
шението с особено мнение в частта относно 
чл. 42, ал. 2; чл. 50; чл. 164, ал. 3 и 6 и чл. 178, 
ал. 4 ЗСВ.
Председател: Евгени Танчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
по конституционно дело № 6 от 2011 г.
на конституционните съдии Емилия Друмева, 
Благовест Пунев, Стефка Стоева и Румен 
Ненков
Подписваме решението с особено мнение 
в частта относно начина на гласуване на 
членовете на ВСС при избор на администра­
тивни ръководители в органите на съдебната 
власт, защото считаме, че чл. 171, ал. 1 ЗСВ 
в частта „явно гласуване и“ не е противокон­
ституционен.
Не споделяме извода на мнозинството, че 
чл. 171, ал. 1 ЗСВ в оспорената част проти­
воречи на чл. 131 от Конституцията. В реше­
нието противоречието само е отбелязано, без 
да е обосновавано, а развитите доводи са за 
логическа последователност и хипотетични 
предположения с намесване на заместници­
те на административните ръководители, без 
да се отчита достатъчно самостоятелността 
на новата длъжност „административен ръ­
ководител“, както и тази на заместника му. 
Неслучайно в решението не се цитира тек­
стът на чл. 131 от Основния закон, на който 
мнозинството се позовава при установяване 
на противоконституционност на оспорената 
разпоредба, съгласно който решенията на ВСС 
за назначаване, повишаване, понижаване, 
преместване и освобождаване от длъжност 
на съдии, прокурори и следователи, както и 
предложенията, които той прави по чл. 129, 
ал. 2, се приемат с тайно гласуване. От 
разпоредбата е видно, че Конституцията не 
изисква тайно гласуване при назначаване на 
административните ръководители в органите 
на съдебната власт, поради което и не при­
емаме, че явното гласуване по чл. 171, ал. 1 
ЗСВ е противоконституционно. Обратното 
означава Конституционният съд да дописва 
Конституцията и да є се придава смисъл, 
какъвто конституционният законодател не 
є е дал.
Административният ръководител в орга­
ните на съдебната власт е създаден с чл. 129, 
ал. 6 с първата поправка на Конституцията 
от 2003 г. не само за да въведе мандатност на 
длъжността, както се твърди от мнозинството. 
Разпоредбата урежда „назначаването на адми­
нистративните ръководители“ по идентичен 
начин на уредбата относно назначаването на 
съдии, прокурори и следователи в чл. 129, 
ал. 1 от Конституцията и на приемането на 
предложение за назначаване на тримата ръ­
ководители по чл. 129, ал. 2 от нея. Следва да 
се отбележи фактът, че административните 
ръководители не са включени в кръга от 
длъжности в съдебната власт, за които чл. 131 
от Конституцията изисква тайно гласуване, 
както при приемането на ал. 6 на чл. 129 
през 2003 г., така и с изменението на чл. 131 
през 2007 г., което недвусмислено сочи, че 
конституционният законодател не е имал на­
мерението да уеднакви начина на гласуване с 
този, предвиден за изчерпателно изброените в 
чл. 131 лица. Първата поправка на Конститу­
цията от 2003 г. създава и няколко преходни 
и заключителни разпоредби, които съдържат 
самостоятелна уредба относно назначаването 
на административните ръководители, в които 
също няма нито дума за тайно гласуване.