Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 71

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  71
изхвърлени. Филтрите могат да бъдат сменени по
време на кондиционирането, при условие че обща-
та продължителност на вземането на проби през
филтрите и системата за вземане на проби надви-
шава 20 min. Дебитът се настройва по такъв на-
чин, че да съответства приблизително на избра-
ния за изпитванията в преходен режим дебит. Вър-
тящият момент се намалява от 100 %-ната стой-
ност, като едновременно се поддържа номинална-
та честота на необходимото ниво с цел да не се
превиши максималната температура 191 °С в зо-
ната за вземане на проби.
4.5.4. Пускане в действие на системата за взе-
мане на проби от частици
Системата за вземане на проби от частиците
се пуска в действие и работи в режим на байпас.
Фоновата концентрация на частиците в разреж-
дащия въздух може да бъде определена, като се
вземе проба от разреждащия въздух преди вли-
зане на отработените газове в тунела за разреж-
дане. Ако се използва друга система за вземане
на проби от частици, за предпочитане е да се вземе
проба от фонови частици по време на преходния
цикъл. В противен случай използваната система
за вземане на проби от частици в цикъла на пре-
ходен режим може да се използва. При употреба
на филтриран разреждащ въздух достатъчно е да
се извърши едно измерване преди или след из-
питването. Ако разреждащият въздух не е филт-
риран, измервания се извършват преди начало-
то и след края на цикъла и се определя средната
стойност.
4.5.5. Настройка на системата за разреждане
Общият дебит на разредените отработени га-
зове от система с разреждане на целия поток или
дебита на разредените отработени газове от систе-
мата с разреждане на част от потока се регулира
по такъв начин, че да се премахне водната конден-
зация в системата и да се получи температура в
интервала от 315 К (42 °С) до 325 К (52 °С) на вхо-
дящата част на филтъра.
4.5.6. Проверка на анализаторите
Анализаторите на емисиите се нулират и се
калибрират. Ако се използват торбички за взема-
не на проби, те трябва да бъдат празни.
4.5.7. Процедура за пускане в ход на двигателя
Стабилизираният двигател се пуска в ход с по-
мощта на серийно пусково устройство или дина-
мометър в рамките на 5 min след загряването в
съответствие с препоръчаната от производителя в
упътването за експлоатация процедура за пускане
в ход. По избор изпитването може да започне през
5-те min след етапа на кондициониране, без да се
спира двигателят, когато последният вече е дос-
тигнал режим на празен ход.
4.5.8. Провеждане на цикъла
4.5.8.1. Последователност на изпитване
Изпитването започва след пускане в ход на
двигателя, когато последният е бил спрян в края
на етапа на кондициониране, или с двигател, рабо-
тещ на празен ход, ако изпитването се извършва
веднага след етапа на кондициониране. Изпитва-
нето се провежда в съответствие с еталонния ци-
къл, определен в допълнение 4. Точките на наст-
ройка, определящи честотата на въртене и въртя-
щия момент на двигателя, се получават при 5 Hz
(препоръчват се 10 Hz) . Точките на настройка се
изчисляват чрез линейна интерполация на точки-
те на настройка при 1 Hz от еталонния цикъл. Чес-
тотата на въртене и въртящият момент на двига-
теля се записват най-малко един път в секунда по
време на изпитвателния цикъл и сигналите могат
да бъдат филтрувани по електронен път.
4.5.8.2. Реакция на анализаторите
Ако цикълът започва веднага след кондицио-
нирането, измерващото оборудване трябва да бъде
приведено в движение едновременно с пускането
в ход на двигателя или започването на последова-
телността на изпитване:
—начало на събирането или на анализа на въз-
духа за разреждане, ако се използва система с раз-
реждане на част от потока;
—начало на събирането или на анализа на не-
обработените или разредени отработени газове в
зависимост от използвания метод;
—начало на измерването на количеството раз-
редени отработени газове, както и на необходими-
те температури и налягания;
—начало на регистриране на масовия дебит на
отработените газове в случай на анализ на необра-
ботени отработени газове;
—начало на регистриране на данните за често-
тата на въртене и въртящият момент на динамо-
метъра.
В случай на измерване на необработени отра-
ботени газове концентрациите на емисиите (HC,
CO и NOx) и масовият дебит на отработени газове
се измерват непрекъснато и се записват в компю-
тър с честота най-малко 2 Hz. Всички останали
данни могат да бъдат записани с честота най-мал-
ко 1 Hz. При аналоговите анализатори откликът
се записва и калибрационните данни могат да бъ-
дат използвани по време на работа (он-лайн) или
след приключване на работа (оф-лайн) по време
на изчисление на данните.
Ако се използва система с разреждане на целия
поток, въглеводородите (HC) и азотните оксиди
(NOx) се измерват непрекъснато в тунела за раз-
реждане при честота най-малко 2 Hz. Средните
концентрации се изчисляват, като се сумират (ин-
тегрират) сигналите от анализатора за цялата про-
дължителност на цикъла на изпитване. Времето
за отклик на системата не трябва да бъде по-голя-
мо от 20 секунди и ако е необходимо, трябва да
бъде съгласувано с колебанията на дебита на про-
бата при постоянен обем и с отклоненията в про-
дължителността на вземане на проба/в цикъла на
изпитване. Количествата СО и СО2 се изчисляват,
като се сумират (интегрират) или като се анализи-
рат концентрациите в торбичката за вземане на
проба, събрани по време на цикъла. Концентраци-
ите на замърсяващите газове във въздуха за раз-
реждане се изчисляват, като се сумира (интегри-
ра) или като се анализира разреждащият въздух,
събран в торбичката за вземане на проба. Всички
останали параметри, които трябва да бъдат изме-
рени, се записват най-малко по едно измерване за
секунда (1 Hz).
4.5.8.3. Вземане на проби от частици
Ако цикълът започва веднага след кондицио-
нирането, системата за вземане на проби на час-
тици се превключва от режим на байпас към ре-