Държавен вестник, бр. 59, 2014 г., стр. 29

БРОЙ  59	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
Раздел 20 от Закона за фондовите борси на 
САЩ от 1934 г., както и който и да е от тех­
ните съответни представители, директори, 
служители, работници и агенти (всеки от 
тях наричан „Релевантно лице“) претърпи 
или понесе някакви загуби, отговорности, 
разходи, искове, обезщетения за нанесени 
вреди, разноски (включително, но без да се 
ограничават до разумно понесените юри­
дически такси и разноски) или претенции 
(или съдебни искове във връзка със същите) 
(„Загуба“) по отношение на, произтичаща 
от, или във връзка с каквото и да било 
нарушение или твърдение за нарушение от 
Емитента на каквито и да било декларации, 
гаранции, ангажименти и задължения, съ­
държащи се във или за които се счита, че 
са направени съгласно настоящия Договор, 
включително, но без да се ограничава до 
неемитирането на Облигациите от Емитен­
та, или във връзка с което и да е изявление, 
съдържащо се в Предварителния проспект, 
в Проспекта или в Роудшоу материалите 
(така както са изменени или допълнени, ако 
Емитентът е предоставил на Мениджърите 
някакви изменения и допълнения на същите), 
което е невярно или за което се твърди, че 
е невярно, или с който и да е пропуск, или 
твърдение за допуснат пропуск да се посочи 
в същите съществено обстоятелство, което е 
необходимо, за да не бъдат изявленията там 
подвеждащи, Емитентът следва да заплати 
на съответния Мениджър при поискване от 
негова страна сума, равняваща се на такава 
Загуба и всички разходи, такси и разноски, 
които той или което и да е Релевантно лице 
може да заплати или понесе във връзка с раз­
следването, оспорването или защитата срещу 
такива действия или искове, както такива 
разходи, такси и разноски са понесени; при 
всички положения обаче такова обезщетение 
не се дължи доколкото Загубата възниква 
от или се основава на твърдение, което е 
невярно или за което се твърди, че е невяр­
но, или пропуск, или твърдение за допуснат 
пропуск при разчитане на и в съответствие с 
каквато и да е информация, предоставена на 
Емитента от Мениджър в писмена форма и 
изрично за тези цели (като се има предвид, 
че такава информация са единствено името 
и адресът на всеки от Мениджърите). Това 
обезщетение се дължи отделно и в допълне­
ние на всякакви други отговорности, каквито 
Емитентът може иначе да има.
10.2. В случай че какъвто и да е иск, 
съдебен спор, производство (включително 
разследване от държавен или регулаторен 
орган), претенция или искане („Дело“) се 
предявяват или упражняват срещу което и 
да е Релевантно лице (в това качество като 
„Обезщетеното лице“), по отношение на което 
може да бъде поискано плащане в съответ­
ствие с този Член 10, Обезщетеното лице е 
длъжно незабавно да уведоми писмено лицето, 
от което може да бъде поискано това плащане 
(„Обезщетяващо лице“) (но неизпълнението 
на задължението за уведомяване по този 
начин не следва да освобождава Обезщетя­
ващото лице от отговорността му съгласно 
настоящото, доколкото не е съществено 
увредено от това), а Обезщетяващото лице, 
при поискване от Обезщетеното лице, следва 
да ангажира такива адвокати (правни съвет­
ници), каквито Обезщетеното лице счита за 
разумно приемливи, които да представляват 
Обезщетеното лице по Делото, както и следва 
да плати надлежно извършените възнаграж­
дения и разноски за тези адвокати (правни 
съветници), свързани със съответното Дело. 
При всяко такова Дело Обезщетеното лице 
следва да има правото да ангажира свои соб­
ствено наети адвокати (правни съветници), 
но възнаграждението и разноските за тези 
правни съветници следва да бъдат в тежест 
на Обезщетеното лице, освен ако настъпи 
някое от следните обстоятелства, при които 
тежестта ще бъде за Обезщетяващото лице:
(а) Обезщетяващото лице не е изпълнило 
задължението си в разумен срок да 
ангажира адвокати (правни съветни­
ци), които Обезщетеното лице счита 
за разумно приемливи; или 
(б) страните по съответното Дело включват 
както Обезщетяващото лице, така и 
Обезщетеното лице, като представител­
ство на двете страни от едни и същи 
адвокати би било неподходящо пора­
ди съществуващите или потенциално 
съществуващите различни интереси 
на същите; Обезщетяващото лице не 
следва във връзка с което и да е Дело 
или свързано с него Дело в същата 
юрисдикция да носи отговорност (освен 
посочената по-горе) за възнаграждения 
и разноски за повече от една адвокат­
ска кантора (в допълнение към местни 
адвокати), различна от адвокатите, ко­
ито Обезщетяващото лице ползва, по 
отношение на всички Обезщетени лица, 
като в случай че последните платят 
такива възнаграждения или разноски, 
те следва да им бъдат възстановени, 
както са извършени. 
10.3. Обезщетяващото лице не носи отговор­
ност за спогодба по което и да е Дело, която 
е сключена без неговото писмено съгласие, 
но в случай на спогодба след такова съгла­
сие или в случай че е налице окончателно 
решение в полза на ищеца, Обезщетяващото 
лице се съгласява да обезщети всяко Обез­
щетено лице за и срещу всяка загуба или 
отговорност, възникнали по силата на такава 
спогодба или решение. Въпреки изложеното в 
предходното изречение, в случай че по което 
и да е време Обезщетеното лице е поискало 
от Обезщетяващото лице възстановяване на