Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 15

Б Р О Й  55
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
(3) Резултатите от предкланичния преглед,
извършен във фермата, се посочват във ветери-
нарномедицинското свидетелство за придвиж-
ване на живи животни.
(4) Когато зайците не са преминали пред-
кланичен преглед във фермата, той се извърш-
ва в кланицата до 24 часа след пристигането им.
(5) Ако предкланичният преглед е извършен
повече от 24 часа преди зайците да бъдат закла-
ни, те се преглеждат отново непосредствено
преди клането.
Чл. 5. Собственикът на кланицата или негов
представител съдействат на държавния ветери-
нарен лекар или неговия помощник при извър-
шването на предкланичния преглед.
Чл. 6. Всяка партида, която се изпраща за
клане, се описва в придружаващите я докумен-
ти, което позволява определянето на произхода
є от държавния ветеринарен лекар.
Чл. 7. При предкланичния преглед държав-
ният ветеринарен лекар установява дали:
1. животните показват клинични признаци
на заболяване, което може да се предаде на други
животни или на човека;
2. общото им състояние показва, че такова
заболяване може да се прояви клинично;
3. животните показват симптоми за заболява-
ния или отклонения от общото им здравословно
състояние, които могат да направят месото, до-
бито от тях, негодно за човешка консумация.
Чл. 8. (1) Когато при предкланичния прег-
лед държавният ветеринарен лекар установи
някое от условията по чл. 7, той не допуска клане
на зайци за човешка консумация.
(2) Животните по ал. 1 се колят отделно или
след редовното клане на зайците. Месото, кое-
то е добито от тях, се отстранява от помещени-
ето по хигиеничен начин.
Чл. 9. Следкланичният преглед се извършва
от държавен ветеринарен лекар или от негов
помощник веднага след клането при подходя-
що осветление.
Чл. 10. (1) Следкланичният преглед включва:
1. външен оглед на закланото животно;
2. палпация на бял дроб, черен дроб, далак,
бъбреци и части на трупа, при които са устано-
вени промени; при необходимост вътрешните
органи и трупът се разрязват;
3. изследване за промени в консистенция,
цвят, мирис, а когато е необходимо—и на вкуса.
(2) При съмнения или при установяване на
изменения, локални дефекти или други проме-
ни, с изключение на травматични наранявания,
които са се появили непосредствено преди кла-
нето, държавният ветеринарен лекар извършва
лабораторни изследвания, които потвърждават
дали месото е годно за човешка консумация.
Чл. 11. (1) Държавният ветеринарен лекар
обявява за негодно за човешка консумация
месото от зайци, когато при следкланичния
преглед се установят:
1. болести, които се предават на животните
или на човека;
2. злокачествени или множествени тумори;
3. множествени абсцеси;
4. обширни паразитни увреждания на под-
кожната или мускулната тъкан;
5. наличие на остатъчни количества от забра-
нени вещества или остатъчни количества, които
превишават пределно допустимите нива (вкл.
вещества с фармакологично действие);
6. отравяния;
7. обширни увреждания или обширни про-
пивания на месото с кръв или кръвен серум;
8. промени в цвета, миризмата или вкуса;
9. промени в консистенцията (оток или ат-
рофия).
(2) Когато не е засегнато цялото месо, а само
отделни части с локализирани наранявания или
замърсявания, за негодни за човешка консума-
ция се обявяват само тези части.
Раздел II
Ветеринарно-санитарни изисквания при пред-
лагането на пазара на месо от зайци
Чл. 12. (1) Месото от зайци, което се предла-
га на пазара, трябва да отговаря на следните
изисквания:
1. да е получено в одобрено по чл. 2, ал. 3
предприятие, което отговаря на общите изиск-
вания за одобряване на предприятия на Наред-
ба № 15 от 2002 г. за ветеринарно-санитарните
изисквания към птиците, предназначени за
клане, и при производството и предлагането на
пазара на прясно птиче месо и което е одобрено
за производство на месо от зайци;
2. да е получено от животни, които са преми-
нали предкланичен и следкланичен преглед;
3. да е получено при спазване на хигиенните
изисквания за персонала, помещенията и обо-
рудването по глава четвърта на Наредба № 15
от 2002 г. за ветеринарно-санитарните изисква-
ния към птиците, предназначени за клане, и
при производството и предлагането на пазара
на прясно птиче месо;
4. да е маркирано съгласно изискванията на
глава четвърта;
5. да е съхранявано съгласно изискванията
на чл. 34 в одобрено предприятие или склад;
6. да е транспортирано при хигиенни усло-
вия съгласно изискванията на чл. 35.
(2) Частите от трупове или обезкостено месо
трябва да са получени в одобрено предприятие
съгласно изискванията по чл. 62 на Наредба
№ 15 от 2002 г. за ветеринарно-санитарните
изисквания към птиците, предназначени за
клане, и при производството и предлагането на
пазара на прясно птиче месо.
Чл. 13. (1) Изискванията по чл. 12 не се при-
лагат при:
1. директно предлагане на месо от зайци от
фермери, които колят до 10 бр. зайци седмично
на частни лица за лична консумация;
2. доставяне на прясно месо от зайци в мал-
ки количества от фермери, които отглеждат до
20 бр. зайци—майки годишно: