Държавен вестник, бр. 105, 2006 г., стр. 83

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  83
1. конкретният трансфер съвпада с обичайните
сделки на тази част на предприятието, насочени
към трети лица, или
2. обичайната дейност на тази част на предпри-
ятието се състои от подобни трансфери към други-
те части на предприятието.
(3) Счетоводните разходи, отчетени по дейст-
вително понесените разходи (себестойност) и въз-
никнали при трансфер на услуги от друга част на
същото предприятие, разположена извън страна-
та, извън случаите по ал. 1 и 2, се признават за
данъчни цели в място на стопанска дейност в стра-
ната. Изречение първо се прилага и по отношение
на получените административно-управленски ус-
луги, свързани пряко с дейността на мястото на
стопанска дейност.
(4) Счетоводните разходи, отчетени по дейст-
вително понесените разходи (себестойност) и въз-
никнали при трансфер на права, свързани с ноу-
хау, патенти и други обекти на интелектуална или
индустриална собственост, от друга част на също-
то предприятие, разположена извън страната, из-
вън случаите по ал. 1, се признават за данъчни цели
в мястото на стопанска дейност в страната. Кога-
то тези обекти са произведени или придобити от
трансфериращата ги обособена част от предприя-
тието, която е специализирана в създаването или
придобиването им, счетоводните разходи, отчете-
ни по пазарна стойност, се признават за данъчни
цели.
(5) Когато прехвърлените права по ал. 4 отго-
варят на критериите за данъчен дълготраен нема-
териален актив, разходите за придобиването им
по ал. 4 не се признават за данъчни цели и сумите
се завеждат в данъчния амортизационен план.
Данъчната им амортизируема стойност се опреде-
ля по общия ред на закона.
(6) Не се признават за данъчни цели счетовод-
ните разходи, произтичащи от получени парични
средства в мястото на стопанска дейност от друга
част на същото предприятие, разположена извън
страната, с изключение на:
1. финансовите институции, за които набира-
нето на парични средства и предоставянето на
кредити е основна дейност, или
2. случаите, когато паричните средства са пре-
доставени от трето лице като лихвоносен заем за
целите на мястото на стопанска дейност и се из-
ползват изключително в дейността на мястото на
стопанска дейност; в този случай счетоводно на-
числените разходи в размер на дължимите лихве-
ни плащания към третото лице се признават за
данъчни цели и при спазване на другите разпоред-
би на този закон.
Третиране на активите при трансфер от или
към друга част на предприятието
Чл. 157. (1) Активите, предоставени на място-
то на стопанската дейност в страната от друга част
на същото предприятие, разположена извън стра-
ната, които са свързани с дейността на мястото на
стопанската дейност, извън случаите по чл. 156,
ал. 1, се оценяват за данъчни цели по действител-
но понесените разходи (себестойност) от трансфе-
риращата ги част на предприятието. Данъчните
амортизируеми активи по изречение първо, които
се използват в дейността на мястото на стопанска
дейност за период не по-малък от две години, се
завеждат в данъчния амортизационен план на мяс-
тото на стопанска дейност по общия ред на закона.
(2) Когато данъчните амортизируеми активи
по ал. 1 се предоставят за временно ползване за
срок до две години, на мястото на стопанска дей-
ност в страната за данъчни цели се признават сче-
товодно начислените разходи в размер на начис-
лените от трансфериращата част на предприятие-
то амортизации за тези активи. Начислените раз-
ходи не могат да превишават годишната данъчна
амортизация, която би била начислена, ако бяха
използвани максимално допустимите по чл. 55
годишни данъчни амортизационни норми.
(3) За данъчни цели към момента на трансфера
на активи, произведени или придобити от мястото
на стопанска дейност в страната, към друга част
на предприятието, разположена извън страната,
трансферираните активи се смятат за реализира-
ни по пазарни цени и се отписват.
(4) В случаите по ал. 3 при определяне на да-
нъчния финансов резултат счетоводният финан-
сов резултат на мястото на стопанската дейност се
увеличава с печалбата и се намалява със загубата,
получена като разлика между пазарната цена на
актива и счетоводната му стойност към датата на
трансфера. Свързаните с актива данъчни времен-
ни разлики се признават по общия ред на закона.
При определяне на данъчния финансов резултат
се прилага чл. 66, ал. 1 и 2.
(5) Алинеи 3 и 4 не се прилагат, когато в резул-
тат на трансфера на активите възникват счетовод-
ни приходи (печалби) или разходи (загуби). В тези
случаи се прилага общият ред на закона.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  п ъ р в а
ДАНЪЧНО РЕГУЛИРАНЕ ПРИ ПРЕКРАТЯВА-
НЕ С ЛИКВИДАЦИЯ ИЛИ С ОБЯВЯВАНЕ В
НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ И ПРИ РАЗПРЕДЕЛЕ-
НИЕ НА ЛИКВИДАЦИОНЕН ДЯЛ
Раздел I
Общи положения
Общи положения
Чл. 158. При прекратяване с ликвидация или с
обявяване в несъстоятелност за периода до зали-
чаването му данъчно задълженото лице изпълня-
ва задълженията си по общия ред на този закон и
при спазване изискванията на тази глава, като
включително подава следващите се финансови
отчети, които се изготвят и представят съгласно
счетоводното законодателство.
Раздел II
Корпоративен данък при прекратяване
Определяне на данъка при прекратяване
Чл. 159. (1) Към датата на вписването в тър-
говския регистър на прекратяването се дължи
корпоративен данък.
(2) Корпоративният данък по ал. 1 се определя
на базата на данъчната печалба за периода от на-
чалото на годината до датата на вписване на пре-
кратяването.
(3) При определянето на данъка се приспадат
внесените авансови вноски от началото на година-
та до датата на вписване на прекратяването.