Държавен вестник, бр. 67, 2024 г., стр. 200

СТР.  200	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  67
2. Всяко регистрирано ремарке в между­
народно движение трябва да има отзад своя 
регистрационен номер. В случай че към 
автомобила са прикачени едно или повече 
ремаркета, единственото или последното 
ремарке, ако не е регистрирано, трябва да 
има регистрационния номер на теглещото 
превозно средство.
3. Съставните елементи и начинът на по­
ставяне на регистрационния номер, посочен 
в този член, трябва да бъдат в съответствие 
с разпоредбите на Приложение 2 към тази 
Конвенция.
Член 37
Отличителен знак на регистриращата 
държава
1. Всеки автомобил в международно дви­
жение трябва да има отзад освен своя регис­
трационен номер и отличителния знак на 
държавата, в която е регистрирано.
2. Всяко ремарке, прикачено към автомо­
бил, за което по силата на член 36 от тази 
Конвенция се изисква да има отзад регистра­
ционен номер, трябва да има и отличителния 
знак на държавата, издала този регистрацио­
нен номер. Разпоредбите на този параграф се 
прилагат и когато ремаркето е регистрирано 
в държава, различна от тази, регистрирала 
автомобила, към който то е прикачено; ако 
ремаркето не е регистрирано, то трябва да 
има отзад отличителния знак на държавата, 
регистрирала теглещото превозно средство, 
освен когато то се движи на територията на 
тази държава.
3. Съставните елементи и начините за 
поставяне на отличителния знак, посочен в 
този член, трябва да бъдат в съответствие 
с разпоредбите на Приложение 3 към тази 
Конвенция.
Член 38
Идентификационни знаци
Всеки автомобил и всяко ремарке в между­
народно движение трябва да има идентифика­
ционните знаци, посочени в Приложение 4 
към тази Конвенция.
Член 39
Технически изисквания
Всеки автомобил, всяко ремарке и всеки 
състав от пътни превозни средства в меж­
дународно движение трябва да отговарят 
на разпоредбите на Приложение 5 към тази 
Конвенция. Освен това те трябва да са в из­
правно техническо състояние.
Член 40
Преходна разпоредба
За период от десет години от влизането 
в сила на тази Конвенция в съответствие с 
член 47, параграф 1 ремаркетата в междуна­
родно движение, независимо от допустимото 
им максимално тегло, се ползват от разпо­
редбите на тази Конвенция дори ако не са 
регистрирани.
Г л а в а  I V
ВОДАЧИ НА АВТОМОБИЛИ
Член 41
Валидност на свидетелствата за управление
1. Договарящите страни признават:
(a) всяко национално свидетелство за уп­
равление, издадено на националния им език 
или на един от техните национални езици или 
ако не е издадено на такъв език – придружено 
от заверен превод;
(b) всяко национално свидетелство за 
управление, отговарящо на разпоредбите на 
Приложение 6 към тази Конвенция; 
(c) всяко международно свидетелство за 
управление, отговарящо на разпоредбите на 
Приложение 7 към тази Конвенция 
като валидно за управление на тяхна тери­
тория на пътно превозно средство, съответ­
стващо на категориите, за които е издадено, 
при условие че същото свидетелство е валид­
но и е издадено от друга договаряща страна 
или нейно териториално подразделение или 
организация, оправомощена за тази цел от 
тази договаряща страна или от нейно терито­
риално подразделение. Разпоредбите на този 
параграф не се прилагат за свидетелствата 
за управление на лица, които се обучават да 
управляват.
2. Независимо от разпоредбите на предход­
ния параграф:
(a) ако валидността на свидетелството 
за управление е обвързана със специална 
забележка, вписана в него и предвиждаща 
условие притежателят да използва определе­
ни устройства или превозното средство да е 
оборудвано по определен начин в зависимост 
от увреждането на водача, свидетелството се 
признава за валидно само ако тези условия 
са спазени;
(b) договарящите страни могат да откажат 
да признаят валидността на своя територия на 
свидетелство за управление, чийто притежател 
не е навършил осемнадесет години;
(c) договарящите страни могат да откажат 
да признаят на своя територия валидността 
на свидетелства за управление, притежавани 
от лица, които не са навършили двадесет и 
една години, за управление на автомобили 
или състави от пътни превозни средства от 
категории С, D и Е, посочени в Приложения 
6 и 7 към тази Конвенция.
3. Договарящите страни се задължават да 
вземат необходимите мерки националните и 
международните свидетелства за управление, 
посочени в параграф 1, букви „a“, „b“ и „c“ 
на този член, да не бъдат издавани на тяхна 
територия без достатъчна гаранция за способ­
ностите на водача да управлява пътно превозно 
средство и за физическата му годност.
4. За прилагането на параграф 1 и пара­
граф 2, буква „c“ на този член: