Държавен вестник, бр. 30, 2021 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  30
тази професия: подпомагане на гражданите и 
юридическите лица при защитата на техните 
права и законни интереси – чрез сезиране на 
КС в случаите на нарушени права и свободи 
на гражданите. Това е правомощие, произ­
тичащо от ролята на адвокатурата в защита 
на правата на гражданите и гарантиращо 
нейното пълноценно осъществяване. Меха­
низмите за осъществяване на адвокатската 
професия нямат конституционна уредба – и 
затрудненията пред осъществяването на про­
фесионалните функции на адвоката не биха 
могли да се разглеждат като конституционно 
защитени права. Конституционна защита 
имат основните права на гражданите, чиято 
защита адвокатурата подпомага. Нямат обаче 
конституционна защита като основни права 
на гражданите правата на тези от тях, които 
упражняват адвокатска професия, само на 
това основание. Несъмнено всеки адвокат 
има всички основни права на гражданите. 
ВАдвС обаче не е оправомощен по силата 
на чл. 150, ал. 4 КРБ да защитава съсловни 
права и интереси на адвокатите3. Смесването 
на аргументи за засягане на основни права на 
гражданите с аргументи за затрудняване на 
дейността на адвокатите променя смисъла на 
мотивите и силно затруднява установяването 
на допустимостта на искането.
Въпреки това смятам, че това, че искането 
сякаш цели защита на правата на адвоката 
като гражданин, макар да е несъвместимо 
с конституционното правомощие на ВАдвС, 
не е достатъчно да го направи недопустимо. 
1.5. В искането се забелязва смесване на 
аргументи от различен ред (конституционен, 
материален, процесуален, съюзен), както и 
изтъкване на ирелевантни аргументи, осно­
вани на правото на Европейския съюз. Това 
затруднява преценката на допустимостта, но не 
смятам, че препятства напълно способността 
на КС да установи засягане на основни права 
на гражданите.
Несъмнено умението добре да се аргумен­
тира искане до Конституционния съд трябва 
да се насърчава, тъй като, както правилно е 
посочено в определението, „включването на 
ВАдвС сред субектите, които могат да сезират 
Конституционния съд, е „конституционно раз­
решение, което в значителна степен гарантира 
статуса на адвокатурата, въведен с чл. 134 от 
Конституцията, като в същото време създава 
допълнителни гаранции за правата и свободите 
на гражданите“, а „по този начин се създава 
възможност за непряка конституционна жалба 
на гражданите“. Такова умение на адвоката 
3 ВАдвС не е оправомощен да оспорва правната 
уредба, която не засяга непосредствено права и 
свободи на гражданите като такива (Определение 
№ 1 от 29.09.2020 г. по к. д. № 8 от 2020 г.).
ще има голямо значение, когато бъде уредена 
възможност гражданите да се обръщат пряко 
към конституционната юрисдикция. Именно 
заради особената си функция на защитник 
на правата на гражданите, обективирана и в 
особеното є право да сезира КС, адвокатурата 
трябва да е в състояние да формулира не само 
ясни, а добре мотивирани от гледна точка 
на твърдяното засягане на основно право на 
гражданите искания до КС.
Въпреки посочените слабости обаче смя­
там, че недобре аргументираното искане до 
Конституционния съд (КС) не може само на 
това основание да се смята за недопустимо. 
2. Допустимостта на едно искане до КС 
се преценява от самия КС – и въз основа на 
искането в неговата цялост.
2.1. Ограничената активна легитимация на 
ВАдвС разбира се изисква особена преценка 
на допустимостта на неговите искания – респ. 
излагане в самото искане на релевантните за 
тази преценка обстоятелства. Смятам, че съдът 
можеше без особени затруднения да установи 
наличието на тези обстоятелства – дори да 
установява, че не са изложени по достатъчно 
ясен и убедителен начин. Искането все пак 
позволява да се установи, че с атакуваните 
законови разпоредби са засегнати не съслов­
ните права на една професия, а основни права 
на гражданите, именно заради чиято защита 
тази професия съществува и заради които е 
конституционно предвидена.
2.2. В определението правилно се посочва, 
че „функцията на адвокатурата да подпомага 
гражданите и юридическите лица при защита 
на техните права и законни интереси (чл. 134, 
ал. 1 от Конституцията) представлява про­
екция на материалната справедливост като 
елемент на правовата държава. Адвокатите 
допринасят за постигането на справедливост 
чрез защитата на правата и законните интереси 
на лицата, които им се доверяват за правна 
защита и съдействие. Гарантираната възмож­
ност на всеки гражданин да се обърне към 
своя адвокат, за да получи съвет и помощ, а 
при образуването на производство – да бъде 
представляван – е едно от достиженията на 
европейската правна култура и традиции. 
Интересът, който стои в основата на субек­
тивното конституционно право на защита 
на гражданите, е очертан много широко, но 
акцентът е върху субекта на права, който 
следва да бъде защитен в реалните правни 
отношения, а конституционно защитеното 
съдържание на правото на защита се проявява 
в правото на самостоятелни правни действия 
на засегнатото лице, които всички следва да 
зачитат, щом са в границите на Конституци­
ята и законите.“
2.3. Именно поради това смятам, че съдът 
можеше да подходи с разбирането, че проб­
лемът с допустимостта на искането не е в