Държавен вестник, бр. 88, 2021 г., стр. 15

БРОЙ  88	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
екологичното законодателство на Съюза, и 
това на национално ниво, се ръководят и от 
разбирането, че този, който понася тежест в 
името на общ интерес, не е справедливо да 
бъде лишен изобщо от компенсация от страна 
на обществото за ограниченото ползване на 
своята собственост. Съществуват компен-
саторни механизми, в които се проектира 
„забраната за прекомерност“ като утвърден 
компонент на правовата държава, и на вся-
ка общност правова, каквато несъмнено е 
ЕС. Избраният подход на компенсиране от 
европейското и националното екологич-
но законодателство обаче не се свързва с 
прилагане на института на отчуждаване и 
съответно – равностойно обезщетение, а се 
вписва в логиката на отправната позиция 
на екологичната правна уредба на глобално, 
регионално и национално ниво. Този под-
ход е насочен да насърчи партньорството в 
опазването на биоразнообразието като спо-
делена ценност, и в частност – да мотивира 
проактивно поведение у собствениците/
ползвателите на земи за опазване, активното 
включване на заинтересованите страни на 
възможно най-ранен етап от процеса на из-
граждането и поддържането на екологичната 
мрежа в държавите членки и участие във 
взимането на решенията, за необходимите 
и подходящи мерки за целите на опазването 
в „съответната“ ЗЗ. Става дума за различни 
финансови механизми, предоставени от ЕС 
на държавите членки, особено в рамките на 
аграрната и регионалната политика, които 
в определени случаи допринасят за опазва-
не на ЗЗ, но и за компенсаторни мерки по 
отношение на предвидените забрани за соб-
ствениците/ползвателите на земи. Една от 
основните цели на финансовия инструмент 
LIFE е опазването на „местообитанията и 
природата“ и съюзните средства се използват 
главно за закупуване или наемане на земята 
или за финансиране на мерки за запазване или 
за подобряване на състоянието на мястото. 
Друг пример е мярка 213 „Плащания по На-
тура 2000 и плащания, свързани с Директива 
2000/60/ЕК – за земеделски земи“ за периода 
2007 – 2013 г., чрез която са подпомагани зе-
меделски стопани, стопанисващи земеделски 
земи, попадащи в обхвата на европейската 
екологична мрежа Натура 2000, и за тях 
има заповед за ЗЗ от министъра на околната 
среда и водите (също и мярка 10 „Агро-
екология и климат“, мярка 11 „Биологично 
земеделие“ и др.). Финансови механизми са 
предвидени и занапред в стратегията на ЕС 
за биологичното разнообразие за 2030 г. (раз-
дел 3.3. „Изграждане на интегриран подход, 
обхващащ цялото общество“ от Съобщение 
на Комисията до Европейския парламент, 
Съвета, Европейския икономически и соци-
ален комитет и Комитета на регионите „Да 
осигурим полагащото се място на природата 
в нашия живот“, Брюксел, 20.5.2020 г., COM 
(2020) 380 final). Също така, самите плано-
ве за управление на ЗЗ, по чл. 6, пар. 1 от 
Директивата за местообитанията, могат да 
имат и търговско измерение – те не са винаги 
необходими, но ако се използват, те следва 
да бъдат разработени специално за „всяка“ 
ЗЗ или да бъдат включени в други развойни 
планове, когато има такива (като обхващат 
всички известни дейности, което ги отличава 
от планове и проекти по чл. 6, пар. 3 и 4 от 
Директива 92/43/ЕИО). Напълно възможно 
е следователно да бъде установен план за 
управление, насочен изцяло към опазване, 
но също и „смесен“ план, който има и други 
цели, освен опазване, което позволява отчи-
тането на икономическите интереси, в т.ч. 
на собствениците/ползвателите на земи и 
др. в „съответната“ ЗЗ. Важно е още тук да 
се отбележи, че за несвързаните с опазване 
елементи от план или проект може да се 
изисква подходяща оценка на въздействие, 
по смисъла на чл. 6, пар. 3 от Директивата 
за местообитанията, както и при прилага-
нето на дерогационната клауза на пар. 4, 
чл. 6 от същата директива, което осигурява 
достъп до правосъдие на заинтересованите 
правни субекти.
Освен това, макар и формално да не е 
поставен в действие план за управление на 
обсъжданата ЗЗ – „Комплекс Калиакра“ (с 
код BG0000573), със Заповед № РД-93 от 
19.02.2018 г. на министъра на околната среда 
и водите е утвърден „План за изпълнение на 
дейности за възстановяване на приоритетно 
природно местообитание 62С0 „Понто-Сар-
матски степи“ на територията на община 
Каварна в границите на ЗЗ за местообитани-
ята BG0000573 „Комплекс Калиакра“, иден-
тифицирани в проекта на интегриран план 
за управление на защитени зони BG0000573 
„Комплекс Калиакра“, BG0002051 „Калиакра“ 
и BG0002097 „Белите скали“ (Интегриран 
план). Подготвеният през 2017 г. проект 
на този Интегриран план от Института за 
биоразнообразие и екосистемни изследва-
ния – БАН (ИБЕИ – БАН), по възлагане 
от МОСВ остава нереализиран. Това, което 
има значение в настоящото производство, е, 
че въз основа на направен анализ и с оглед 
на единствено научни критерии, за иденти-
фицираните в плана ЗЗ, поради високата 
степен на застрашаване (от изчезване) на 
приоритетното местообитание 62С0, основно 
от урбанизацията и селското стопанство, 
се посочва належащото предприемане на 
ефективни мерки от страна на българската 
държава за възстановяване на благоприятен 
природозащитен статус на местообитанието. 
Предписанията са в съответствие и с реше-
ние на СЕС от 14.01.2016 г. по дело С-141/14, 
European Commission v Republic of Bulgaria, 
относно недостатъчно класифициране на