Държавен вестник, бр. 74, 2015 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  74
Конституцията установява реда за провеж­
дане на парламентарния законодателен процес. 
Не предвижда възможност в него да участва и 
КС чрез предварително произнасяне по кон­
ституционосъобразността на внесените законо­
проекти. Абсолютно несъвместимо с Основния 
закон е чрез такова преценяване на конкретни 
законодателни инициативи да се заобикаля или 
обезсмисля установеният от Конституцията 
последващ контрол за конституционност.
Народните представители трябва да носят 
своята отговорност за създаването на законите, 
включително и за въвеждането на промени в 
Конституцията, без да разчитат на институци­
онална намеса от страна на КС. Тук е мястото 
да се посочи, че разглеждането по същество на 
искане за превантивно произнасяне по консти­
туционосъобразността на внесен в парламента 
законопроект би създало прецедент, който ще 
отвори широко вратата към компрометиране 
и затормозяване на законодателния процес в 
неограничен брой следващи случаи. Провеж­
дането на успоредна процедура по оценяване 
на законодателните инициативи пред държавен 
орган, различен от Народното събрание, на 
практика води до включване в нормотворче­
ството на допълнителни участници, без това 
да е предвидено в Основния закон. Като че 
ли тази опасност е била подценена от народ­
ните представители, които са сезирали КС с 
настоящото искане.
По гореизложените съображения Конститу­
ционният съд на основание чл. 149, ал. 1, т. 1 
от Конституцията, чл. 19, ал. 1 и 2 и чл. 21, 
ал. 6 ЗКС и чл. 26, ал. 1 от Правилника за 
организация на дейността на Конституцион­
ния съд
О П Р Е Д Е Л И :
Отклонява искането на 144 народни предста­
вители от 43-ото Народно събрание за даване 
на задължително тълкуване на чл. 153 и чл. 158, 
т. 3 от Конституцията относно израза „промени 
във формата на държавно управление“, като 
бъде отговорено на въпросите:
„1. Ще представлява ли промяна във формата 
на държавно управление създаването на две 
колегии на Висшия съдебен съвет – съдийска 
и прокурорска, като всяка от тях да решава 
самостоятелно кадровите и организационните 
въпроси по своята професионална насоче­
ност, а Пленумът на Висшия съдебен съвет, 
състоящ се от всички негови членове, да ре­
шава въпросите за избора на председателите 
на Върховния касационен съд и Върховния 
административен съд и главния прокурор, да 
приема проект за бюджет на съдебната власт 
и да решава прекратяването на мандата на 
членовете на Висшия съдебен съвет при ус­
ловията на чл. 130, ал. 8 от Конституцията.
2. Ще представлява ли промяна във формата 
на държавно управление създаването в рамките 
на Висшия съдебен съвет на колегия на съди­
ите, която да се състои от председателите на 
Върховния касационен съд и Върховния админи­
стративен съд, шест членове, избрани от общо 
събрание на съдиите, и пет членове, избрани 
от Народното събрание, както и създаването на 
колегия на прокурорите, която да се състои от 
главния прокурор, четирима членове, избрани 
от общо събрание на прокурорите, един член, 
избран от общо събрание на следователите, и 
шест членове, избрани от Народното събрание.“
Прекратява производството по к.д. № 7 от 
2015 г. и връща искането на вносителите.
Председател: 
Димитър Токушев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
по конституционно дело № 7 от 2015 г.
на конституционните съдии Пламен Киров 
и Борис Велчев
Не споделяме мотивите на мнозинството за 
недопустимостта на искането, внесено от 144 
народни представители, за тълкуване на чл. 153 
и чл. 158, т. 3 от Конституцията. 
Основанията за недопустимост на едно ис­
кане са уредени в чл. 21, ал. 6 ЗКС и чл. 26 
ПОДКС. В конкретния случай нито едно от 
тези основания не е налице.
В определението се сочат четири основания, 
обосноваващи недопустимостта на направеното 
искане, които ние не споделяме.
Първото от тях е, че по предмета на дело­
то „КС вече е упражнил правомощието си по 
чл. 149, ал. 1, т. 1 от Конституцията, като се е 
произнесъл с две последователни тълкувателни 
решения“ – Решение № 3 от 2003 г. и Решение 
№ 8 от 2005 г. По този начин мнозинството 
приема, че на всички въпроси, свързани със 
съдържанието на понятието „форма на дър­
жавно управление“, употребено в чл. 158, т. 3 
от Конституцията, вече е даден всеобхватен, 
изчерпателен и окончателен отговор. Този извод 
е необоснован. Нито Решение № 3 от 2003 г., 
нито Решение № 8 от 2005 г. изцяло изясняват 
съдържанието на това конституционно понятие. 
Те само очертават отделни негови елементи и 
обобщено отговарят на зададени от искателите 
въпроси.
Според нас мнозинството е подценило един 
от основните мотиви, на които се основава 
цитираното Решение № 8 от 2005 г. В тези 
мотиви се посочва изрично, че тълкувателната 
функция на КС е и „превантивна“. В мотивите 
на Тълкувателното решение № 8 от 2005 г. 
изрично се посочва, че „чрез изясняване на 
точния смисъл на конституционните разпоредби 
и изграждането на стройна и безпротиворечива 
система на нормативните актове, свързани с