Държавен вестник, бр. 27, 2008 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  27
пълнител осъществява отстъпената му от
държавата властническа функция, а не извър-
шва “независима стопанска дейност”. Съглас-
но чл. 11 ЗЧСИ министърът на правосъдието
издава заповед за възлагане “правомощия по
изпълнението”. Това той прави след конкурс
между кандидатите и преценка кои от класи-
раните от конкурсната комисия се ползват с
необходимото обществено доверие, за да им
се предостави едно правомощие, което има
държавата.
Употребеният от закона израз “възлагане на
правомощия по изпълнението” показва, че с
назначаването от министъра съдебният изпъл-
нител не става лице, извършващо независима
дейност, а е лице, оторизирано да извършва
същите властнически функции, които имат и
съдебните изпълнители към съдилищата. Пре-
кратяването на пълномощията при определе-
ните от чл. 41, ал. 1, т. 1, 3, 4 и 5 ЗЧСИ случаи
става също така със заповед на министъра на
правосъдието (чл. 31, ал. 2).
Министърът на правосъдието участва също
така при търсенето на дисциплинарна отговор-
ност от частния съдебен изпълнител.
Посочените законови разпоредби не позво-
ляват да се приеме, че частните съдебни из-
пълнители извършват “независима икономи-
ческа дейност”. Осъществяваните от тях функ-
ции, които са им предоставени от държавата,
за да се осигури защита на гражданите за реа-
лизация на постановения от съда акт (чл. 56К),
е изцяло зависима, както сочат цитираните
разпоредби от министъра на правосъдието.
Реформата в изпълнителния процес, която ги
създаде, предостави на гражданите право на
избор при осъществяване изпълнението на
съдебното решение.
Те могат да избират между държавния съ-
дебен изпълнител и частния. И двата органа са
назначени от министъра на правосъдието и
работят според нормите на ГПК и под контро-
ла на министъра. Недопустимо е да се мисли,
че дейността на държавния съдебен изпълни-
тел е държавно властническа, а на частния е
независима икономическа. Оттук и ненормал-
но и в несъответствие с чл. 3, ал. 1 ЗДДС е об-
лагането на частните съдебни изпълнители с
ДДС, който в последна сметка се заплаща от
гражданина, осъществил своите конституци-
онни права. На практика това би било ликви-
дация на частно съдебно изпълнителния ин-
ститут, защото гражданите не биха се обърна-
ли към него, за да не се оскъпи реализацията
на правото им.
Решението на Съда на Европейските об-
щности (СЕО), което се споменава в мотивите,
е от 26.III.1985 г.—преди Анекс Х от Директива
2006/112/ЕС. В част Б, ал. 2 от нея се казва, че
държавите—членки на ЕС, могат да продъл-
жат да освобождават от ДДС определени дей-
ности, между които са посочени адвокатите и
други членове на свободни професии, с извест-
ни изключения, между които не са съдебните
изпълнители и нотариусите.
В доклада на партньорската проверка от-
носно реформата в българската съдебна сис-
тема от 3—7 юли 2006 г. по отношение на съ-
дебните изпълнители е препоръчано да не се
облагат с ДДС.
По отношение на нотариусите
И по отношение на нотариусите е нарушен
чл. 4 от Конституцията. И облагането на но-
тариусите с ДДС съгласно чл. 3, ал. 2 от зако-
на противоречи на приетото в чл. 3, ал. 1
ЗДДС, че данъчно задължено е лицето, което
извършва “независима икономическа дей-
ност”. Не е “независима икономическа дей-
ност” дейността на нотариусите. Тя е обусло-
вена и зависима от държавата в лицето на
министъра на правосъдието. Вписването им в
регистъра на нотариалната камара се извър-
шва от Съвета на нотариусите след влязла в
сила заповед на министъра на правосъдието
(чл. 14 от Закона за нотариусите и нотариал-
ната дейност). Съгласно чл. 41, ал. 2 от съ-
щия закон министърът на правосъдието изда-
ва заповед за вписване и на помощник нота-
риусите. По предложение на министъра на
правосъдието се образува дисциплинарно про-
изводство срещу провинилия се нотариус
(чл. 47, ал. 1 от Закона за нотариусите и нота-
риалната дейност). Нотариусът заверява до-
говорите, с които се осигурява стабилността
на частната собственост. Там, където няма
нотариус, това се прави от съдията по вписва-
нията. Гражданинът може да избегне нотари-
уса и да прехвърли собствеността си чрез ва-
лидиране на писмен предварителен договор
пред съда (чл. 19, ал. 3 ЗЗД). Нотариусът има
равни права със съда да извърши доброволна
делба. Съдията не осъществява “независима
икономическа дейност”, когато одобрява съ-
дебна спогодба за делба на недвижим имот
или валидира предварителен договор за про-
дажба на недвижим имот, както и когато из-
вършва нотариална работа в места, където
няма нотариус. Недопустимо е да се приеме,
че същите действия, извършени от нотариус
по силата на правомощие, което законът им е
дал, е “независима икономическа дейност”.
Със създаването на частния нотариус дър-
жавата се освободи от определени свои функ-
ции, които предостави на частния нотариус.
Цялата нормативна уредба по отношение на него
показва, че нотариусът не извършва “независи-
ма икономическа дейност”, а осъществява след
оторизация и под контрол на министъра на
правосъдието отстъпено му от държавата при-
същи нейни функции.