Държавен вестник, бр. 11, 2013 г., стр. 157

БРОЙ  11	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  157  
Забележка: 
Стойността на противотуморните лекарствени продукти (парентерални и перорални), осигуряващи основ-
ното лечение по клинични пътеки по редове № 251, 252, 254, 255, 257.1, 257.2, 258.1, 258.2 и 298, на необхо-
димите еритро-, тромбо- и гранулоцитни колонистимулиращи фактори, бифосфонати и други лекарствени 
продукти, повлияващи костната структура и минерализация за състояния/усложнения, произтичащи от ос-
новното заболяване и лечение, не се включват в цената на клиничната пътека, заплащана от НЗОК.
Отчитането на приложените лекарствени средства се извършва ежемесечно с „Отчет за лечение с ле-
карствени продукти по клинични процедури/процедура за интензивно лечение или по клинични пътеки в 
областта на онкологията, онкохематологията и неонатологията“.
5. МЕДИЦИНСКА ЕКСПЕРТИЗА НА РАБОТОСПОСОБНОСТТА – извършва се съгласно Наредба за 
медицинската експертиза на работоспособността.
ІІІ. ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ДЕЙНОСТИТЕ ПО КЛИНИЧНАТА ПЪТЕКА
1. ХОСПИТАЛИЗАЦИЯТА НА ПАЦИЕНТА се документира в „История на заболяването“ (ИЗ) и в част ІІ 
на „Направление за хоспитализация“ – бл.МЗ-НЗОК №7.
2. ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ДИАГНОСТИЧНО – ЛЕЧЕБНИЯ АЛГОРИТЪМ – в „История на заболява-
нето“.
Отчитането на приложените лекарствени средства се извършва ежемесечно с „Отчет за лечение с лекар-
ствени продукти по клинични процедури/процедура за интензивно лечение или по клинични пътеки в областта 
на онкологията, онкохематологията и неонатологията“.
3. ИЗПИСВАНЕТО/ПРЕВЕЖДАНЕТО КЪМ ДРУГО ЛЕЧЕБНО ЗАВЕДЕНИЕ СЕ ДОКУМЕНТИРА В:
– “История на заболяването“;
–  част ІІІ на „Направление за хоспитализация“ – бл.МЗ-НЗОК №7;
– епикриза – получава се срещу подпис на пациента (родителя/настойника), отразен в ИЗ;
4. ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА ИНФОРМИРАНО СЪГЛАСИЕ (Документ №.........................) – подписва от пациента 
(родителя/настойника) и е неразделна част от „История на заболяването“.
ОТЧЕТЪТ ЗА ЛЕЧЕНИЕ С ЛЕКАРСТВЕНИ ПРОДУКТИ И ДЕКЛАРАЦИЯТА ЗА ИНФОРМИРАНО 
СЪГЛАСИЕ, СЕ ПРИКРЕПЯТ КЪМ ЛИСТ „ИСТОРИЯ НА ЗАБОЛЯВАНЕТО“.
ДОКУМЕНТ № 4
ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПАЦИЕНТА (РОДИТЕЛЯ /НАСТОЙНИКА/ПОПЕЧИТЕЛЯ)
ЛИМФОМИ
Лимфомите са злокачествени заболявания, които обхващат лимфните структури, имат прогресивен ход и 
може да засегнат други органи и системи. Досега не е установена причината за появата им. Обвиняват се 
различни вируси, химикали, радиация, но конкретен причинител не е доказан.
Кои са най-честите оплаквания, предизвикани от лимфомите?
Първите прояви са нехарактерни: отпадналост, засилено изпотяване, температура, намалена работоспо-
собност. Установяват се увеличени лимфни възли, най-често шийно или в подмишничната област, като те 
не са болезнени и постепенно нарастват. Може да усещате постоянна тежест в корема, особено под лявото 
или дясното подребрие. 
Какви методи и процедури са необходими за поставяне на диагнозата лимфом?
Предварителните изследвания се провеждат от Вашия личен лекар в съответната лаборатория, където ще 
Ви вземат кръв от вената или пръста.
При установяване на отклонения от нормата, ще бъдете насочен към специалист хематолог. Той ще повто-
ри изследванията на кръвта и ще назначи допълнителни. Диагнозата ще бъде поставена след осъществяване 
на тънкоиглена аспирационна биопсия (ТАБ) на увеличен лимфен възел, а след това най-често се прави 
биопсия на лимфен възел. За да бъде потвърдена диагнозата, патологът трябва да направи хистологична 
преценка, след което хематолог ще Ви вземе костен мозък за изследване чрез биопсия от илиачната кост – т.
нар. трепанобиопсия или пункция на гръдната кост и илиачната кост – т. нар. миелограма.
Какво представлява тънкоиглената аспирационна биопсия (ТАБ) на лимфен възел и как се извършва тя?
Изследването се извършва в амбулаторни условия. Със специална игла лекарят пунктира безболезнено 
лимфния възел и не се налага упойка. Специалистът – хематолог го изследва под микроскоп и взема реше-
ние относно провеждане на хирургическа биопсия.
Какво представлява биопсията на лимфен възел?
Извършва се в амбулаторни условия. Целта на изследването е да се изследва под микроскоп тъканта за 
поставяне на точна диагноза.
Какво представлява костномозъчна пункция и как се извършва тя?
След местна упойка със специална игла, в областта на гръдната или седалищната кост, се взема костен 
мозък за изследване. Материалът се изследва от хематолог. 
Какво представлява костно-мозъчната биопсия (трепанобиопсия) и как се извършва тя?
След местна упойка със специална игла се взема парченце кост за изследване. То се изпраща в хистоло-
гична лаборатория за микроскопско изследване. 
Какво представлява лумбалната пункция?
В хода на лечението при някои пациенти се извършва диагностична или лечебна лумбална пункция. Със 
специална игла се прониква в гръбначномозъчния канал и се взема гръбначномозъчна течност за изследване. 
Понякога се налага едновременно с това да се въведат и лекарства.
В консултативния кабинет на хематологична клиника специалистът оценява направените дотогава лабо-
раторни и инструментални изследвания, подготвя документите за приемането в отделението и Ви определя 
ден и час за постъпване (освен в случаите на спешност).
В клиниката по хематология се провеждат следните допълнителни изследвания:
Взема Ви се венозна кръв за анализ на различни биохимични показатели и се прави стернална пункция 
или трепанобиопсия по описания начин, ако това не е направено в амбулаторни условия.
Лекуващият лекар назначава и контролира консултациите с други специалисти за начална преценка на 
цялостното Ви здравословно състояние. 
Как се лекува лимфома?
Основното лечение на лимфомите е химиотерапия, при необходимост в съчетание от лъчетерапия и/или 
имунотерапия. Възможно е и хирургическо лечение.