Държавен вестник, бр. 37, 2012 г., стр. 7

БРОЙ  37	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
	
б)	 възпитаване на уважение към правата 
на хората с увреждания, включително 
сред децата от най-ранна възраст, чрез 
всички равнища на образователната 
система;
	
в)	 насърчаване на всички средства за ма­
сово осведомяване да представят хората 
с увреждания по начин, съответстващ 
на целите на настоящата конвенция;
	
г)	
подпомагане провеждането на програ­
ми за обучение и повишаване на об­
щественото съзнание по отношение на 
хората с увреждания и техните права.
Член 9
Достъпност
1. За да дадат възможност на хората с 
увреждания да живеят самостоятелно и да 
участват пълноценно във всички аспекти на 
живота, държавите – страни по настоящата 
конвенция, предприемат подходящи мерки за 
осигуряване за хората с увреждания на равен 
достъп до физическата среда на живеене, до 
транспорта, информацията и комуникациите, 
включително до информационните и комуни­
кационните системи и технологии и до всички 
останали удобства и услуги, отворени или 
предназначени за широката общественост, 
както в градските, така и в селските райони. 
Тези мерки, които следва да включват иденти­
фициране и премахване на всякакви пречки и 
прегради пред достъпността, се отнасят и към:
	
а)	 сгради, пътища, транспортни и всякакви 
други открити и закрити съоръжения, 
включително училища, жилищни по­
стройки, здравни заведения и работни 
места;
	
б)	 информационни, комуникационни и 
други услуги, включително информа­
ционни системи и услуги за спешна 
помощ.
2. Държавите – страни по настоящата 
конвенция, предприемат също подходящи 
мерки за:
	
а)	 разработване, обнародване и монито­
ринг на прилагането на минимални 
стандарти и указания за достъпност 
на съоръженията и услугите, отворе­
ни за или предназначени за широката 
публика;
	
б)	 съобразяването с всички изисквания 
за достъпност за хора с увреждания 
от страна на всякакви частни лица, 
предлагащи съоръжения и услуги, от­
ворени или предназначени за широката 
публика;
	
в)	 обучаване на заинтересованите лица и 
институции по проблемите на достъп­
ността, засягащи хората с увреждания;
	
г)	
поставяне на обозначения в сгради и 
други съоръжения на Брайлова азбука 
или в други лесни за четене и разбиране 
форми;
	
д)	 предоставяне на форми за подкрепа 
като асистенти и посредници, вклю­
чително водачи, четци, включително и 
професионални преводачи на езика на 
знаците, с оглед улесняване достъпа до 
сгради и други съоръжения, отворени 
за широката публика;
	
е)	 насърчаване прилагането на други под­
ходящи форми на помощ и подкрепа за 
хора с увреждания с оглед улесняване 
достъпа им до информация;
	
ж)	 подпомагане достъпа на хората с ув­
реждания до нови информационни и 
комуникационни технологии и системи, 
включително интернет;
	
з)	
способстване още в ранен етап за 
проектирането, разработването, про­
изводството и разпространението на 
финансово достъпни информационни 
и комуникационни технологии, за да 
бъдат достъпни за хора с увреждания 
при минимална себестойност.
Член 10
Право на живот
Държавите – страни по настоящата кон­
венция, потвърждават, че всяко човешко 
същество има вътрешно присъщо право на 
живот и предприемат всички необходими 
мерки за осигуряване на ефективното му 
упражняване от хора с увреждания наравно 
с всички останали.
Член 11
Рискови ситуации и хуманитарни бедствия
Държавите – страни по конвенцията, пред­
приемат в съответствие с поетите от тях за­
дължения по силата на международното право, 
включително международното хуманитарно 
право и международното право в сферата на 
правата на човека, всички необходими мер­
ки за осигуряване защитата и безопасността 
на хората с увреждания в рискови ситуации, 
включително при военен конфликт, хумани­
тарни и природни бедствия.
Член 12
Равнопоставеност пред закона
1. Държавите – страни по настоящата 
конвенция, потвърждават, че хората с увреж­
дания навсякъде се признават от закона като 
правни субекти.
2. Държавите – страни по настоящата 
конвенция, признават правоспособността и 
дееспособността на хората с увреждания на­
равно с всички останали във всички сфери 
на живота.
3. Държавите – страни по настоящата 
конвенция, предприемат подходящи мерки за