Държавен вестник, бр. 97, 2013 г., стр. 65

БРОЙ  97	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  65  
§ 4. В чл. 18б думата „Хърватия“ се заменя 
със „Сърбия“. 
§ 5. В чл. 20 се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. В т. 4 думите „номер по БУЛСТАТ“ се 
заменят с „ЕИК“.
2. В т. 5 след думите „адреса на управле-
ние и“ се добавя „ЕИК, съответно“.
§ 6. В чл. 22 се създава ал. 3:
„(3) При поискване застрахователят е 
длъжен да предостави на пострадалото лице 
заверено копие от общите условия по застра-
хователния договор и заверено извлечение от 
полицата, съдържащо информацията по чл. 21, 
както и други клаузи, които имат значение за 
определяне и осъществяване на правата на 
пострадалото лице, ако такива са договорени, 
без да се нарушава застрахователната тайна.“
§ 7. В чл. 23, ал. 1 се създава изречение 
второ: „Злополука е налице и когато трайната 
загуба на работоспособност е определена по 
установения ред след изтичането на едногодиш-
ния срок от настъпване на застрахователното 
събитие и се намира в причинно-следствена 
връзка с него.“
§ 8. В чл. 24, ал. 3 след изречение първо 
се добавя следният текст: „Застрахователят не 
може да откаже плащане, когато ТЕЛК или 
застрахователната експертна комисия се е про-
изнесла след изтичане на едногодишния срок.“
§ 9. В § 1а от допълнителните разпоредби 
след думата „Румъния“ се добавя „Република 
Хърватия“.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 10. Параграф 1 се прилага след изтича-
нето на три месеца от датата на влизане в 
сила на тази наредба. 
§ 11. Параграфи 7 и 8 се прилагат за съ-
бития, настъпили след датата на влизане в 
сила на тази наредба. 
§ 12. Наредбата е приета с Решение № 142-Н 
от 22 октомври 2013 г. на Комисията за фи-
нансов надзор.
Председател:  
Стоян Мавродиев
8118
всички държави от Европейското икономи-
ческо пространство, както и Андора, Сърбия 
и Швейцария, през целия срок на договора, 
в това число във всеки период в рамките на 
този срок, когато моторното превозно сред-
ство се намира на територията на някоя от 
посочените държави.“
2. Създават се ал. 4, 5 и 6: 
„(4) Срокът на едногодишните застрахов-
ки по ал. 1 изтича в съответното число на 
съответния месец на следващата година, на 
което започва застрахователното покритие. 
(5) Срокът на краткосрочните застраховки 
по ал. 1 се определя от страните, но не може 
да бъде по-кратък от 30 дни. Ако е уговорен 
в месеци, срокът изтича в съответното число 
на последния месец, а ако този месец няма 
съответно число, срокът изтича в последния 
ден. Ако срокът е уговорен в дни, денят, в 
който започва застрахователното покритие, 
не се брои. 
(6) Крайният срок на застрахователното 
покритие е краят на последния ден, вписан 
в застрахователната полица.“
§ 2. Създава се чл. 3б:
„Чл. 3б. Предоставянето на информация 
пред застрахователя относно територията, на 
която моторното превозно средство обичайно 
се използва, не ограничава прилагането на 
чл. 258, ал. 2 от Кодекса за застраховането 
и застраховката остава в сила за цялата те-
ритория на Република България, на другите 
държави – членки на Европейския съюз и 
Европейското икономическо пространство, 
и на третите държави, чиито национални 
бюра на застрахователите са страна по Спо-
разумението между националните бюра на 
застрахователите на държавите – членки на 
Европейското икономическо пространство, и 
други асоциирани страни (Многостранното 
споразумение).“
§ 3. В чл. 18а, ал. 1 думите „Споразумението 
между националните бюра на застрахователите 
на държавите членки на Европейското ико-
номическо пространство и други асоциирани 
страни (Многостранното споразумение)“ се 
заменят с „многостранното споразумение“.