Държавен вестник, бр. 67, 2007 г., стр. 59

Б Р О Й  67
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  59
(4) Когато финансовите инструменти са пред-
мет на публично предлагане, осъществявано въз
основа на публикуван проспект при спазване
изискванията на Директива 2003/71/ЕО на Ев-
ропейския парламент и на Съвета относно прос-
пекта, който следва да се публикува, когато
публично се предлагат ценни книжа или когато
се допускат ценни книжа до търгуване, и относ-
но изменение на Директива 2001/34/ЕО (Дирек-
тива 2003/71/ЕО); инвестиционният посредник
информира непрофесионалния клиент и потен-
циалния непрофесионален клиент къде прос-
пектът е достъпен за публиката.
(5) В случаите, когато рисковете, свързани с
финансов инструмент, състоящ се от два или
повече различни финансови инструмента или
услуги, е вероятно да бъдат по-високи от риско-
вете, свързани с който и да е от компонентите
му, инвестиционният посредник предоставя
адекватно описание на компонентите на финан-
совия инструмент и на начина, по който тяхно-
то взаимодействие повишава рисковете.
(6) В случаите, когато финансовите инстру-
менти включват гаранция от трето лице, инвес-
тиционният посредник трябва да предостави на
непрофесионалния клиент и потенциалния
непрофесионален клиент достатъчно данни за
гаранта и гаранцията, позволяващи му да нап-
рави обективна оценка на гаранцията.
Чл. 11. Задълженията по чл. 10 не се прила-
гат относно дялове и акции на колективни ин-
вестиционни схеми в случаите, когато инвести-
ционният посредник предостави информацията,
съдържаща се в краткия проспект съгласно чл. 28
от Директива 85/611/ЕИО на Съвета относно
координирането на законовите, подзаконовите
и административните разпоредби относно пред-
приятията за колективно инвестиране в прех-
върлими ценни книжа (Директива 85/611/ЕИО).
Чл. 12. (1) Инвестиционният посредник уве-
домява всички свои клиенти за условията и
критериите, по които ги определя като профе-
сионални или непрофесионални, както и за
обстоятелствата, при които могат да бъдат
определени като приемлива насрещна страна.
Клиентите се уведомяват на траен носител и за
правото им да поискат да бъдат определени по
различен начин и за ограниченията на тяхната
защита при определянето им по друг начин.
(2) Инвестиционният посредник определя
клиента като професионален, непрофесионален
или приемлива насрещна страна съобразно
критериите, установени в ЗПФИ.
(3) Инвестиционният посредник по собстве-
на инициатива или по искане на клиента може:
1. да определи като професионален или не-
професионален клиент, който в други случаи би
бил определен като приемлива насрещна стра-
на по смисъла на § 1, т. 29 ЗПФИ;
2. да определи като непрофесионален кли-
ент, който се счита за професионален клиент
по смисъла на раздел I от приложението към
ЗПФИ.
(4) Когато лице, определено като приемли-
ва насрещна страна, поиска да не бъде третира-
но като такава и инвестиционният посредник
се съгласи, това лице ще се третира като профе-
сионален клиент, освен ако изрично не е поис-
кало да бъде третирано като непрофесионален
клиент.
(5) В случаите, когато приемлива насрещна
страна изрично поиска да бъде третирана като
непрофесионален клиент, се прилагат съответ-
но чл. 36, ал. 2—5 ЗПФИ.
Чл. 13. (1) Инвестиционният посредник не
може:
1. да извършва сделки за сметка на клиен-
ти в обем или с честота, на цени или с опреде-
лена насрещна страна, за които според обсто-
ятелствата може да се приеме, че се извърш-
ват изключително в интерес на инвестицион-
ния посредник;
2. да купува за своя сметка финансови инст-
рументи, за които негов клиент е подал нареж-
дане за покупка, и да ги продава на клиента на
цена, по-висока от цената, на която ги е купил;
3. да извършва за своя или за чужда сметка
действия с пари и финансови инструменти на
клиента, за които не е оправомощен от клиента;
4. да продава за своя или за чужда сметка
финансови инструменти, които инвестиционни-
ят посредник или неговият клиент не притежа-
ва, освен при условията и по реда на наредба;
5. да участва в извършването, включително
като регистрационен агент, на прикрити покуп-
ки или продажби на финансови инструменти;
6. да получава част или цялата изгода, ако
инвестиционният посредник е сключил и из-
пълнил сделката при условия, по-благоприят-
ни от тези, които е установил клиентът;
7. да извършва дейност по друг начин, кой-
то застрашава интересите на неговите клиен-
ти или стабилността на пазара на финансови
инструменти.
(2) Забраната по ал. 1, т. 1 не се прилага за
сделки, за извършването на които клиентът е
дал изрични инструкции по своя инициатива.
(3) Забраната по ал. 1, т. 2 се отнася и за
членовете на управителните и контролните
органи на инвестиционния посредник, за лица-
та, които управляват дейността му, както и за
всички лица, които работят по договор за него,
и за свързани с тях лица.
Чл. 14. (1) Инвестиционният посредник няма
право във връзка с предоставянето на инвести-
ционни или допълнителни услуги на клиент да
заплаща, съответно да предоставя и получава,
възнаграждение, комисионна или непарична
облага, освен:
1. възнаграждение, комисионна или непарич-
на облага, платени или предоставени от или на
клиента или негов представител;
2. възнаграждение, комисионна или непарич-
на облага, платени или предоставени от или на
трето лице или негов представител, ако са на-
лице следните условия: