Държавен вестник, бр. 83, 2006 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  83
ничните признаци, може да предхожда смъртта на
животното. Заболеваемостта и смъртността в жи-
вотновъдния обект могат да достигнат 100 %. Пост-
морталните прегледи разкриват типичен хемораги-
чен синдром, с кръвоизливи, разпространени по це-
лия труп, кървава течност в гръдния кош и коремна-
та кухина, почернял и разширен далак, кръвоизлив
в лимфните възли (особено в бъбречните и стомаш-
но-чернодробните лимфни възли), които приличат
на кървави съсиреци, малки червени петна от кръ-
воизливи в бъбреците (кора, гръбначно-мозъчните
пирамиди и бъбречно легенче), коремните серозни
ципи, стомашните и чревни слизести мембрани,
сърцето (епикарда и ендокарда), хидроторакс и пе-
техиални кръвоизливи на плеврата.
2. Като цяло острата форма на класическата
чума по свинете води до клинична и патологична
картина, много близка до тази на африканската
чума по свинете. Когато тя се появи, кръвоизливи-
те по кожата и ушите се откриват лесно и води до
съмнение за класическа или остра африканска чума
по свинете. Малко други болести причиняват по-
добни увреждания. Наличието на остра африканс-
ка чума по свинете е за предвиждане в случай на
съмнение за червенка по свинете, за респиратор-
ния и репродуктивен синдром по свинете, за отра-
вяне с кумарин, за тромбопенична пурпура, за син-
дрома на мултисистемното слабеене след отбива-
не на кърменето, за дерматичния и нефропатичен
синдром по свинете, за инфекции от салмонела или
пастьорела или за всеки друг чревен или дихате-
лен синдром, придружен с температура, която не
се влияе от лечение с антибиотици.
В. Субакутни форми
Формите на болестта са по-често срещани в ен-
демични райони. Субакутната инфекция се характе-
ризира с пристъпи на променлива температура, деп-
ресия и пневмония. Сърдечна недостатъчност може
да причини смъртта на животното. При субакутната
форма на болестта уврежданията са подобни на тези,
които се наблюдават при острата форма, но са по-
слабо изразени. Характерните увреждания са голе-
ми кръвоизливи в лимфните възли, бъбреците и
далака, белодробна конгестия и оток и, в определе-
ни случаи, до интерстициална пневмония.
Г. Хронични форми
Хроничните форми на болестта са редки. При
хроничните форми могат да се наблюдават вто-
рични бактериални инфекции. Тъй като клинич-
ните признаци на хроничната АЧС не са специ-
фични, много други болести спомагат за установя-
ване на диференциална диагностика. Не всички
животни показват непременно повишаване на те-
лесната температура, но поне една част от свинете
на заразеното стопанство имат температура.
Клиничните симптоми на хроничната АЧС
може да включват дихателни проблеми, аборти,
артрит, хронични кожни язви или некрози, кои-
то не приличат на типичната клинична картина
на инфекциите, причинени от вируса на АЧС. Ув-
режданията могат да бъдат минимални, дори да
липсват. Хистопатологичните наблюдения се ха-
рактеризират с уголемяване на лимфните възли
и на далака, плеврит и фибринозен перикардит,
както и инфилтриран пневмонит. Описани са
също съсирена фокална некроза и минерализа-
ция на белия дроб.
Г л а в а  I I I
НАСОКИ ОТНОСНО ОСНОВНИТЕ КРИТЕРИИ
ЗА ОБЯВЯВАНЕ НА СВИНЕВЪДНИЯ ОБЕКТ,
ЗА КОЙТО ИМА СЪМНЕНИЕ, ЧЕ Е ЗАСЕГНАТ
ОТ АФРИКАНСКАТА ЧУМА ПО СВИНЕТЕ
1. Свиневъдният обект се счита за съмнителен
за заразяване с вируса на АЧС въз основа на след-
ните констатации, критерии и основания:
а) клинични и патологични показатели при
свинете; основните клинични и патологични по-
казатели, които трябва да се вземат под внимание,
са следните:
—треска, придружена със заболяване и смърт-
ност при свинете от всички възрасти;
—треска, придружена с хеморагичен синдром:
червени петънца и подкожни кръвоизлизи, особе-
но в лимфните възли, бъбреците и далака (който е
разширен и черен, особено при острата форма на
заболяването), както и на пикочния мехур и яз-
вички на жлъчния мехур;
б) епизоотични показатели; основните епизоо-
тични показатели, които трябва да се вземат под
внимание, са следните:
—свине, които са имали преки и непреки кон-
такти със свиневъден обект, за който е доказано
заразяване с АЧС;
—свиневъден обект, който е доставил свине,
които впоследствие са се оказали заразени с виру-
са на АЧС;
—женски свине, които са били изкуствено осе-
менени със сперма от съмнителен нерез;
—свине, които са имали преки или непреки
контакти с диви свине от популация, където е имало
случай на АЧС;
—свине, отглеждани на открито в зона, където
дивите свине са заразени с АЧС;
—свине, които са били хранени с помия, за ко-
ято може да се предполага, че не е била обработена
за инактивиране на вируса на АЧС;
—излагане на евентуална опасност, която се
дължи предимно от посещение в свиневъдния обект
от външни лица, транспортни средства, които ид-
ват от свиневъдни обекти, за които има съмнение,
че са заразени с вируса на АЧС;
—векторите се намират на територията на
животновъдния обект.
2. В случай, че за даден свиневъден обект има
съмнение за заразяване с болестта класическа чума
по свинете в свиневъдния обект вследствие на
клинични или патологоанатомични резултати, но
клиничните, епизоотичните или лабораторните из-
следвания не са довели до потвърждаване на тази
болест или до откриването на други източници на
инфекция в свиневъдния обект.
Г л а в а  I V
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРОВЕРКИ И СЪБИРА-
НЕ НА ПРОБИ
А. Насоки и процедури относно клиничното из-
следване и събирането на проби от свинете в свине-
въдния обект, за който има съмнение, че е заразен
1. Националната ветеринарномедицинска служ-
ба осигурява условия за провеждането на необхо-
димите клинични прегледи, вземане на проби и
лабораторни изследвания в свиневъдни обекти, за