Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
(4) Замразеното месо от дивеч се съхранява
при температура под минус 12 °С.
 Чл. 59. (1) Транспортните средства се обо-
рудват по начин, който предпазва месото от
дивеч от заразяване или неблагоприятно външ-
но влияние.
(2) Средствата за транспорт трябва се обо-
рудват по начин, който осигурява спазването
на температурите по чл. 58.
Чл. 60. Месото от дивеч се транспортира само
в превозни средства или контейнери, предвари-
телно почистени и дезинфекцирани.
Чл. 61. (1) Трупове или половинки от тях, с
изключение на пакетирано замразено месо, се
транспортират във висящо положение. Изиск-
ването не се прилага при използване на възду-
шен транспорт.
(2) Разфасовките, които не са пакетирани
или не са поставени в устойчиви на корозия
контейнери, се транспортират във висящо по-
ложение или върху стелажи.
(3) Контейнерите или стелажите по ал. 2 тряб-
ва да отговарят на хигиенните изисквания и изис-
кванията за пакетиране. Те могат да се използ-
ват отново след почистване и дезинфекция.
Чл. 62. Преди товарене държавният ветери-
нарен лекар е длъжен да провери дали са спазе-
ни хигиенните изисквания към транспортните
средства и условията на товарене.
Чл. 63. (1) По време на транспорт месото от
дивеч се придружава от:
1. ветеринарномедицинско свидетелство или
ветеринарен сертификат, издаден от държавния
ветеринарен лекар в момента на товаренето;
2. търговски документ, който освен данните
по чл. 48 съдържа и името на ветеринарния
лекар, извършил маркирането; в търговския
документ за замразено месо задължително са
посочени месецът и годината на замразяване.
(2) Документът по ал. 1, т. 2 се съхранява
от получателя най-малко една година и се пред-
ставя на държавния ветеринарен лекар при
поискване.
Г л а в а  д е в е т а
КОНТРОЛ
Раздел I
Самоконтрол
Чл. 64. (1) Собственикът на предприятието
или негов представител е длъжен да извършва
редовни проверки на общата хигиена на произ-
водствените условия в предприятието, включи-
телно и чрез микробиологични изследвания.
(2) Проверките по ал. 1 обхващат съдовете,
съоръженията и машините във всички етапи на
производствения процес, а при необходимост—
и на продуктите.
(3) Собственикът на предприятието или не-
гов представител е длъжен да информира дър-
жавния ветеринарен лекар за вида, честотата и
резултатите от извършените проверки, както и
за лабораторията, извършила изследванията.
(4) Видът на проверките, тяхната честота,
методите за вземане на проби и методите за
бактериологично изследване се определят от
органите на ДВСК.
Чл. 65. (1) Собственикът на предприятието,
управителят или негов представител са длъжни
да въведат програма за обучение на персонала
относно хигиенните норми на производство,
съобразена с производствената структура.
(2) Държавният ветеринарен лекар участва
в изготвянето и изпълнението на програмата
по ал. 1.
Раздел II
Контрол от органите на НВМС
Чл. 66. (1) Държавният ветеринарен лекар
извършва контрол:
1. при влизането и излизането на месото в
предприятието;
2. на съхраняваното месо в предприятието;
3. на месото преди разфасоване и преди то да
напусне предприятието;
4. на чистотата на помещенията, оборудва-
нето, инструментите и хигиената на персонала,
включително работното облекло.
(2) Държавният ветеринарен лекар по своя
преценка може да извършва и всякакъв друг
контрол.
Чл. 67. (1) Държавният ветеринарен лекар
трябва да има свободен достъп по всяко време
до всички части на предприятието, а при съм-
нение за произхода на месото или на заклания
дивеч—и до документите, които му позволяват
да проследи от коя ловна област произхожда
закланото животно или месото.
(2) Ръководителят на предприятието или
негов представител е длъжен да осигури усло-
вия за провеждане на ветеринарно-санитарен
контрол, като:
1. предостави на контролните органи необ-
ходимото оборудване;
2. уведомява ветеринарния лекар за произ-
хода на месото, пристигнало в предприятието,
или за произхода на отстреляния дивеч.
Чл. 68. (1) Държавният ветеринарен лекар е
задължен ежедневно да анализира резултатите
от проверките по чл. 64.
(2) Държавният ветеринарен лекар може да
провежда и допълнителни микробиологични из-
следвания на всички етапи на производствения
процес. Резултатите от тези изследвания се за-
писват в доклад със заключения и препоръки към
собственика или управителя на предприятието.
(3) В съответствие с препоръките по ал. 3
собственикът или управителят на предприяти-
ето е длъжен да предприеме мерки за отстраня-
ване на недостатъците с цел подобряване на
хигиената.
Чл. 69. Когато държавният ветеринарен ле-
кар установи, че не се спазват ветеринарно-са-
нитарните изисквания по тази наредба и не се
извършва необходимата здравна инспекция, той
предприема действията по чл. 59, ал. 1 и 2 ЗВД.