Държавен вестник, бр. 94, 2016 г., стр. 35

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  35  
1.3.2.2.5.4. антибактериална антибиотична 
профилактика; в зависимост от характера на 
интервенцията се провежда с еднократна доза, 
администрирана сутринта преди операцията, 
или с по-дълга 24 – 72-часова профилактика; 
препоръчаните антибиотици са цефалоспори-
ни І – ІІ поколение; при специални ситуации 
(предходни инфекции с установен причинител, 
ревизионни процедури и др.) по преценка може 
да се приложи и друг антибиотик в зависимост 
от конкретния случай;
1.3.2.2.5.5. друга специфична подготовка, 
свързана с предходно заболяване на орган или 
система (дихателна, урогенитална, нервна и др.) 
или с ендокринно заболяване (захарен диабет, 
тиреотоксикоза и др.).
1.3.2.2.6. Всички факти и заключения, уста-
новени в резултат на КП и КПООР, планът за 
предстоящата операция и възможните варианти 
за оперативно поведение (включително алтерна-
тивни способи), възможните рискове, странични 
явления и усложнения (интра- и следоперативни), 
необходимостта от анестезия и използване на 
кръв и кръвни продукти с техния допълнителен 
риск и възможни усложнения, както и очак-
ваният изход от болестта и от операцията се 
съобщават и обясняват на пациента по достъпен 
и разбираем от него начин – устно и в писмена 
форма (стандартен или специализиран форму-
ляр). Въпросите, свързани с „информираното 
съгласие“, се уреждат съгласно разпоредбите на 
Закона за здравето. 
1.3.2.2.7. Резултатите от КП и КПООР се 
вписват в „Предоперативна епикриза“, която е 
част от „Историята на заболяването“ (ИЗ). Пред­
оперативната епикриза при спешни състояния 
се попълва от ортопед-травматолога-оператор, 
който обосновава показанията за спешна опера-
ция и вероятния є вид. При планови операции 
предоперативната епикриза се докладва и об-
съжда на лекарски колегиум и взетото решение 
и оценката на оперативния риск се вписват от 
лекуващия лекар. 
1.3.2.3. Извършване на оперативна интер-
венция.
1.3.2.3.1. Оперативните интервенции се из-
вършват в операционни зали в операционната 
зона или блок на структурата по ортопедия и 
травматология.
1.3.2.3.2. Броят на членовете на хирургичния 
екип се определя от обема и сложността на 
осъществяваната оперативна намеса. 
1.3.2.3.3. Прилагането на анестезия се осъ-
ществява в съответствие с изискванията на 
медицинския стандарт „Анестезия и интензивно 
лечение“.
1.3.2.3.4. Хирургичният екип извършва една 
операция от оперативния разрез до зашиване 
на раната и сваляне на пациента от операци-
онната маса. Смяната на хирурга-оператор по 
време на оперативната намеса е недопустимо 
освен по медицински показания или извънредни 
обстоятелства. 
1.3.2.3.5. Операторът – ръководител на еки-
па, носи цялата отговорност за провежданата 
операция. Операторът може да бъде сменен от 
по-старши по опит хирург при възникнали в 
хода на операцията проблеми. 
1.3.2.3.6. Специализантът по ортопедия и 
травматология участва като асистент в хирур-
гичния екип. 
1.3.2.3.7. По преценка на ръководителя на 
екипа специализантът може да поеме ролята 
на оператор на част от операцията или цялата 
операция. Това е възможно при задължителна 
асистенция и контрол от ръководителя на екипа, 
носещ отговорност за операцията.
1.3.2.3.8. В залата стриктно се спазват прави-
лата на асептиката и антисептиката.
1.3.2.3.9. След приключването на операцията 
пациентът се извежда в стаята за събуждане, 
структура за интензивно лечение или в стационар.
1.3.2.4. Следоперативен период. 
1.3.2.4.1. Ортопедично-травматологичният 
екип осигурява адекватно наблюдение в ранния 
следоперативен период на локалния статус и 
общото състояние на пациенти, на количеството 
и вида на отделяните през дренажите секрети, 
на жизнените показатели и резултатите от ла-
бораторните изследвания. 
1.3.2.4.2. При поставяне на пациента в от-
деление за интензивно лечение следоператив-
ният контрол и мониторирането се извършват 
съвместно от анестезиолог-реаниматор и лекар 
ортопед-травматолог. 
1.3.2.4.3. Хирургическото наблюдение и след­
оперативно лечение, което включва превръзки, 
отстраняването на дренажи, катетри, фиксатори 
и др., затягане и сваляне на конци, поставяне и 
отстраняване на имобилизации и др., се извър­
шва от лекуващите лекари при непосредствено 
участие и ръководство на оператора. 
1.3.2.4.4. Ако операторът не е в състояние да 
участва в следоперативното лечение по обективни 
причини, то се провежда от асистент, запознат 
с естеството на операцията и хода на лечебния 
процес. Координацията и контролът се осъщест-
вяват от началника на структурата. 
1.3.2.4.5. Следоперативната антитромботична 
профилактика се назначава по преценка от ор-
топед-травматолога: 
1.3.2.4.5.1. препоръчва се при всички малки 
и средни операции на таз и долен крайник и 
при малки и средни операции на горен крайник 
при пациенти с повишен тромбемболичен риск; 
1.3.2.4.5.2. задължителна е при малки и средни 
операции на таз и долен крайник при пациенти 
с повишен тромбемболичен риск (анамнестични 
данни за дълбока венозна тромбоза или бело-
дробна тромбемболия, повърхностни варици, 
онкоболни, обезитас, използване на турникет); 
1.3.2.4.5.3. при назначаването и провеждането 
на антитромботичната профилактика с перорални 
или парентерални антикоагуланти (нискомо-
лекулен хепарин) се вземат предвид възрастта 
и състоянието на пациента и предписанията и 
дозировките на производителя. 
1.3.2.4.6. Ортопед-травматологът определя 
условията за изписване, домашно наблюдение 
и контрол след изписването – краткосрочен 
и дългосрочен. При показания той определя 
необходимостта от диспансеризация, рехабили-
тация и др.