Държавен вестник, бр. 75, 2013 г., стр. 51

БРОЙ  75	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  51  
(2) Допуска се като приточни отвори да се 
използват димните люкове на съседни дим-
ни резервоари в същото помещение. В този 
случай долният край на димната преграда се 
проектира на разстояние най-малко 1 m под 
горния край на незадимяемата зона, като на 
разстояние 1 m от двете страни на проекци-
ята на димната преграда върху пода не се 
предвиждат горими материали.
(3) Местата на подаване на чист въздух 
посредством приточна принудителна венти-
лация се проектират в съответствие с ал. 1, 
като въздушната струя се насочва към пода 
на помещението.
Чл. 119. (1) Вентилаторите за отвеждане на 
дима и топлината с механично задвижване се 
предвиждат с минимална класификация по 
огнеустойчивост F300. Захранващите кабели 
се осигуряват срещу повреди от топлинно 
въздействие при пожар в продължение на 
най-малко 60 min в сгради от І и ІІ степен 
на огнеустойчивост и най-малко 30 min в 
сгради от ІІІ и ІV степен на огнеустойчи-
вост. Захранващите кабели на останалите 
елементи на естествените и принудителните 
ВСОДТ (димни люкове, приточни отвори, 
димни прегради, табла за управление и др.) 
трябва да са с класификация Р (РН) 30 или 
под конструкции и покрития, осигуряващи 
огнеустойчивост ЕІ 30.
(2) Въздухопроводите на ВСОДТ за транс-
портиране на димни продукти директно навън 
от помещението и клапите за контрол на дима 
(в случаите по чл. 123, ал. 3) се предвиждат 
с минимална огнеустойчивост в зависимост 
от необходимата степен на огнеустойчивост 
на сградата, както следва:
1. Е300 60 – за сгради от І и ІІ степен на 
огнеустойчивост;
2. Е300 30 – за сгради от ІІІ и ІV степен на 
огнеустойчивост.
(3) Въздухопроводите на ВСОДТ за транс-
портиране на димни продукти през съседни 
помещения и клапите за контрол на дима (в 
случаите по чл. 123, ал. 3) се предвиждат с 
минимална огнеустойчивост в зависимост от 
необходимата степен на огнеустойчивост на 
сградата, както следва:
1. ЕІ 60 – за сгради от І и ІІ степен на 
огнеустойчивост;
2. ЕІ 30 – за сгради от ІІІ и ІV степен на 
огнеустойчивост.
(4) Въздухопроводите на смукателна 
ВСОДТ, преминаващи през съседни поме-
щения, разделени с пожарозащитни прегради, 
както и клапите за контрол на дима се пред-
виждат с минимална огнеустойчивост, равна 
на огнеустойчивостта на съответната преграда.
Чл. 120. (1) Височината на помещенята се 
определя от пода до тавана на помещенията, 
като окачените тавани не се вземат предвид в 
случаите, при които отворите в тях са повече 
от 25 % от площта им.
(2) При отвори в окачени тавани с площ, 
по-малко от 25 % от площта им, за осигуряване 
на ефективно отделяне на дима и топлината 
се предвиждат направляващи канали от окаче-
ния таван към устройствата по чл. 113, ал. 2, 
изпълнени от материали с клас по реакция 
на огън не по-нисък от А2.
(3) Когато в пространството между окачения 
таван и тавана на помещението са предвидени 
горими материали или строителни продукти 
с клас по реакция на огън, по-нисък от А2, 
се осигурява димен люк с площ не по-малко 
от 1 m2 на всеки 400 m2 площ.
Чл. 121. (1) Вентилационните системи за 
отвеждане на дима и топлината се управляват 
от централи с възможност за автономна работа 
в продължение на 72 часа. Вентилационните 
системи за отвеждане на дима и топлината се 
задействат ръчно дистанционно и автоматично. 
В случай че в помещението са проектирани 
два и повече ДУ, се предвиждат технически 
решения за гарантиране задействането на 
ВСОДТ в ДУ, в който е възникнал пожар.
(2) Вентилационните системи за отвеждане 
на дима и топлината се проектират така, че до 
60 s от задействането на командния сигнал да 
достигат проектното ниво на производителност.
(3) Отварянето на приточните отвори или 
задействането на приточната вентилация на 
ВСОДТ се осъществява непосредствено след 
отварянето на димните люкове или задейства-
нето на смукателната вентилация на ВСОДТ.
(4) Вентилационните системи за отвеждане 
на дима и топлината се захранват с електри-
ческа енергия като потребители от първа 
категория с автоматично превключване на 
захранването.
Чл. 122. (1) За ограничаване на разпростра-
нението на димни продукти при пожар и за 
ефективното им отстраняване от помещенията 
се проектират димни резервоари, обособени 
с междуетажни преградни и покривни кон-
струкции с минимална огнеустойчивост Е30 и:
1. с активни или стационарни димни пре-
гради с минимална класификация по огнеус-
тойчивост D 30 (DН 30) и с минимален клас 
по реакция на огън С d0, и/или
2. със стени с минимална огнеустойчивост 
Е30.
(2) При обособяването на димни резервоари 
в помещение се спазват следните изисквания:
1. минималната площ на димния резервоар 
е 300 m2 – за помещения с площ над 300 m2;
2. при наличие на димни люкове макси-
малната площ на димния резервоар е 2000 m2, 
а при наличие на вентилатори с механично 
задвижване – 2600 m2; максималната дължина 
на всеки димен резервоар по осите е 60 m;
3. при наличие на димни люкове макси-
малната площ на димния резервоар в атриуми 
е 1000 m2, а при наличие на вентилатори с 
механично задвижване – 1300 m2; максимал-
ната дължина на всеки димен резервоар по 
осите е 40 m.