Държавен вестник, бр. 103, 2005 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
5. реда, по който могат да се подават жалби
от потребители на застрахователни услуги и
други заинтересовани лица срещу застрахова-
телния брокер или застрахователния агент,
както и реда за извънсъдебно уреждане на спо-
рове между тях.
(2) При сключване на застрахователния до-
говор застрахователният брокер и застрахова-
телният агент уведомяват потребителя на за-
страхователни услуги и за това, дали във връзка
с предлагания договор:
1. дават съветите си въз основа на задълже-
нието по ал. 3, или
2. имат договорно задължение да извършват
застрахователно посредничество изключител-
но за един или повече застрахователи; в този
случай по искане на потребителя на застрахо-
вателни услуги застрахователният брокер или
застрахователният агент му предоставя имена-
та на тези застрахователи, или
3. нямат договорно задължение да извърш-
ват застрахователно посредничество изключи-
телно за един или повече застрахователи и не
дават съветите си въз основа на задължението
по ал. 3; в този случай по искане на потребите-
ля на застрахователни услуги застрахователни-
ят брокер или застрахователният агент му пре-
доставя имената на застрахователите, за които
може да извършва и извършва застрахователно
посредничество.
(3) Когато застрахователният брокер или
застрахователният агент уведомява потребите-
ля на застрахователни услуги, че дава съветите
си въз основа на справедлив анализ, той е длъ-
жен да дава тези съвети след анализ на доста-
тъчно голям брой застраховки, за да бъде в
състояние да направи професионална препоръ-
ка относно застраховката, която ще бъде най-
подходяща с оглед нуждите на потребителя на
застрахователни услуги.
(4) Преди сключване на конкретен застра-
хователен договор застрахователният брокер и
застрахователният агент са длъжни въз основа
на писмено предоставена от потребителя на
застрахователни услуги информация да опреде-
лят неговите изисквания и потребности, както
и основанията си за дадените на потребителя
съвети относно конкретна застраховка.
(5) Изискванията за предоставяне на инфор-
мация по ал. 1—4 не се прилагат, когато застра-
хователният брокер или застрахователният
агент извършва застрахователно посредничест-
во по застраховането на големи рискове, както
и при извършване на презастрахователно пос-
редничество.
Изисквания към предоставяната информация
Чл. 178. (1) Информацията по чл. 177 се пре-
доставя на хартиен или на друг траен носител,
достъпен за потребителя на застрахователни
услуги, на официалния език на държавата член-
ка, където е разположен рискът, или на друг
език, за който страните са се договорили, и
трябва да бъде ясна, точна и разбираема за
потребителя на застрахователни услуги.
(2) Информацията по чл. 177 може да бъде
предоставена устно по искане на потребителя
на застрахователни услуги и когато е необхо-
димо незабавно покритие. В тези случаи ин-
формацията се предоставя на потребителя на
застрахователни услуги по реда на ал. 1 неза-
бавно след сключването на застрахователния
договор.
Г л а в а  с е д е м н а д е с е т а
ИЗВЪРШВАНЕ НА ДЕЙНОСТ ОТ ЗАСТРАХО-
ВАТЕЛЕН БРОКЕР И ЗАСТРАХОВАТЕЛЕН
АГЕНТ ОТ РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ В ДРУ-
ГА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА. ИЗВЪРШВАНЕ НА
ДЕЙНОСТ В РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ ОТ
ЗАСТРАХОВАТЕЛЕН БРОКЕР И ЗАСТРА-
ХОВАТЕЛЕН АГЕНТ ОТ ДРУГА ДЪРЖАВА
ЧЛЕНКА
Раздел I
Извършване на дейност от застрахователен
брокер и застрахователен агент от Република
България в друга държава членка
Право на установяване и свобода
на предоставяне на услуги
Чл. 179. Застрахователен брокер и застрахо-
вателен агент, регистрирани при условията и
по реда на глава четиринадесета, съответно
глава петнадесета, могат да извършват дейност
на територията на друга държава членка при
условията на правото на установяване и на сво-
бодата на предоставяне на услуги.
Уведомяване и започване на дейност
Чл. 180. (1) Застрахователният брокер или
застрахователният агент, регистриран в Ре-
публика България, който възнамерява да из-
вършва дейност в една или повече приемащи
държави членки при условията на правото на
установяване или на свободата на предоста-
вяне на услуги, предварително уведомява за
това комисията.
(2) В едномесечен срок от получаване на
уведомлението по ал. 1 комисията уведомява
съответния компетентен орган на приемащата
държава членка, ако тя желае да бъде уведомя-
вана, за намерението на застрахователния бро-
кер или застрахователния агент да извършва
дейност на територията є. Комисията незабав-
но уведомява застрахователния брокер, съот-
ветно застрахователния агент, за уведомяване-
то на компетентния орган на приемащата дър-
жава членка.
(3) Застрахователният брокер, съответно
застрахователният агент, може да започне да
извършва дейност на територията на приема-
щата държава членка след изтичането на един
месец от уведомяването му по реда на ал. 2.
Ако приемащата държава членка не желае да