Държавен вестник, бр. 58, 2000 г., стр. 9

Б Р О Й  58
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
5) поддържане на определено място изклю-
чително за дейност, която има подготвителен
или спомагателен характер за предприятието;
6) поддържане на определено място изклю-
чително за осъществяване на всяко съчетание
от посочените в точки от 1 до 5 дейности при
положение, че цялостната дейност на това опре-
делено място, произтичаща от това съчетание,
има подготвителен или спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2,
когато лице, което не е представител с незави-
сим статут, за когото се прилага разпоредбата
на ал. 6, действа от името на предприятие, като
има и/или обичайно упражнява в едната дого-
варяща държава правото да сключва договори
от името на предприятието, счита се, че това
предприятие има място на стопанска дейност в
тази държава по отношение на всички дейности,
които това лице извършва за предприятието,
освен ако дейностите на такова лице са ограни-
чени до посочените в ал. 4, които, ако се извър-
шват чрез определено място, не биха направили
това определено място място на стопанска дей-
ност съгласно разпоредбите на тази алинея.
6. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва дейност в тази
държава посредством брокер, комисионер или
друг представител с независим статут, при ус-
ловие, че такива лица действат в обичайните
граници на своята дейност.
7. Обстоятелството, че дружество, което е
местно лице на едната договаряща държава,
контролира или е контролирано от дружество,
което е местно лице на другата държава или
което извършва стопанска дейност в тази друга
държава (чрез място на стопанска дейност или
по друг начин), не е основание да се счита което
и да е от дружествата за място на стопанска
дейност на другото.
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на една-
та договаряща държава от недвижимо имущес-
тво (включително доходи от селско и горско
стопанство), намиращо се в другата договаря-
ща държава, могат да се облагат с данъци в тази
друга държава.
2. Терминът “недвижимо имущество” има
съдържанието, което му придава законодател-
ството на договарящата държавата, в която се
намира въпросното имущество. Терминът във
всички случаи включва имуществото, принад-
лежащо към недвижимото имущество, добитък
и оборудване, използвани в селското и горско-
то стопанство, правата, спрямо които се прила-
гат разпоредбите на общото законодателство
относно поземлената собственост, плодополз-
ването на недвижимо имущество, както и пра-
вата върху променливи или определени по раз-
мера си плащания, представляващи компенса-
ция за разработването или за предоставяне на
правото за разработване на минерални залежи,
извори и други природни ресурси. Речни или
морски кораби, самолети, железопътни и шо-
сейни транспортни средства не се считат за
недвижимо имущество.
3. Разпоредбите на ал. 1 се прилагат и по отно-
шение на доходи, получени от пряко използване,
отдаване под наем или използване под каквато и
да е друга форма на недвижимо имущество.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 3 на този член се
прилагат също така и по отношение на доходи
от недвижимо имущество на предприятие, и по
отношение на доходи от недвижимо имущест-
во, използвано за извършване на независими
лични услуги.
Член 7
Печалби от стопанска дейност
1. Печалбите на предприятие на едната до-
говаряща държава се облагат само в тази дър-
жава, освен ако предприятието извършва сто-
панска дейност в другата договаряща държава
чрез намиращо се там място на стопанска дей-
ност. Ако предприятието извършва стопанска
дейност по този начин, печалбите на предпри-
ятието могат да се облагат в другата държава,
но само такава част от тях, каквато е причисли-
ма към това място на стопанска дейност.
2. Като се има предвид разпоредбата на ал. 3,
когато предприятие на едната договаряща дър-
жава извършва стопанска дейност в другата
договаряща държава чрез намиращо се там
място на стопанска дейност, във всяка догова-
ряща държавa към това място на стопанска дей-
ност ще се причисляват печалбите, които то би
получило, ако беше различно и отделно пред-
приятие, извършващо същите или подобни дей-
ности при същите или подобни условия и рабо-
тещо напълно независимо от предприятието,
на което то е място на стопанска дейност.
3. При определянето на печалбите от място
на стопанска дейност се допуска приспадане на
разходите, извършени за мястото на стопанска
дейност, включително управленските и общи-
те административни разходи, извършени както
в държавата, в която се намира мястото на сто-
панска дейност, така и на всяко друго място.
4. Доколкото в една от договарящите дър-
жави обичайно е прието печалбите, които се
причисляват към място на стопанска дейност,
да бъдат определяни чрез разпределение на
общата печалба на предприятието между него-
вите различни подразделения, нищо в ал. 2 на
този член няма да възпрепятства тази догова-
ряща държава да определя печалбите, които ще
се облагат, посредством приетия от нея метод
на разпределение. Все пак възприетият метод
на разпределение следва да бъде такъв, че ре-
зултатът да е в съответствие със съдържащите
се в този член принципи.
5. Не се причисляват печалби към мястото
на стопанска дейност само поради обикновена
покупка от това място на стопанска дейност на
стоки за предприятието.