Държавен вестник, бр. 101, 2020 г., стр. 5

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
1. В ал. 1 се създават т. 6, 7 и 8:
„6. изрично заявили, че желаят паспортът 
им или заместващият го документ да бъде 
обявен за невалиден;
7. за чийто паспорт или заместващ го до-
кумент е установено, че е подправен;
8. които са получили нов паспорт или 
заместващ го документ и не са върнали пре-
дишния на органа, който го е издал – в този 
случай за невалиден се обявява предишният 
паспорт или заместващият го документ.“
2. Създава се нова ал. 4:
„(4) Обявен за невалиден паспорт или за-
местващ го документ не може да бъде обявен 
за валиден.“
§ 5. В чл. 49а накрая се добавя „и не са ги 
предали в срока по чл. 15“.
§ 6. В чл. 59, ал. 8 думите „изгубил в чуж-
бина българския си личен документ по ал. 1, 
т. 3, 4, 7 и 8“ се заменят с „чийто български 
личен документ по ал. 1, т. 3, 4, 7 и 8 е с из-
текъл срок, изгубен, откраднат или повреден 
в чужбина“.
Законът е приет от 44-то Народно събра-
ние на 18 ноември 2020 г. и е подпечатан с 
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание: 
Цвета Караянчева
8974
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 15 
от 17 ноември 2020 г.
по конституционно дело № 4 от 2020 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел: Борис Велчев, членове: Георги Ангелов, 
Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, Надежда 
Джелепова, Павлина Панова, Атанас Семов, 
Красимир Влахов, при участието на секре-
тар-протоколиста Гергана Иванова разгледа 
в закрито заседание на 17 ноември 2020 г. 
конституционно дело № 4/2020 г., докладвано 
от съдия Таня Райковска.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията на Република България 
(Конституцията) във фазата за решаване на 
делото по същество.
Конституционното дело е образувано 
по искане на шестдесет и трима народни 
представители от 44-то Народно събрание за 
установяване на противоконституционност 
на чл. 251б, ал. 2, изречение трето, чл. 251в, 
ал. 2, изречение второ, чл. 251г, ал. 4 относ-
но думите „и в случаите по чл. 251б, ал. 2, 
изречение трето“ и чл. 251г1, ал. 1, изречение 
второ, ал. 3 и 4 относно думите „и чл. 251в, 
ал. 2, изречение второ“ от Закона за елек-
тронните съобщения (ЗЕС) (редакция, ДВ, 
бр. 28 от 24.03.2020 г.) и на свързания с тях 
§ 51 от преходните и заключителните разпо-
редби на Закона за мерките и действията по 
време на извънредното положение, обявено с 
решение на Народното събрание от 13 март 
2020 г., и за преодоляване на последиците 
(обн., ДВ, бр. 28 от 24.03.2020 г.; последно 
изм. и доп., бр. 98 от 17.11.2020 г.).
Вносителят излага подробно съображени-
ята си в подкрепа на твърдените противо-
речия на посочените законови разпоредби с 
чл. 4, ал. 1, чл. 32, чл. 34, чл. 88, ал. 1 във 
връзка с чл. 73 от Конституцията, както и с 
„фундаменталния принцип на публичността 
в парламентарното управление, изведен от 
чл. 1, ал. 1 от Конституцията“.
В искането се поддържа, че ограниченията, 
които оспорваните разпоредби въвеждат по 
отношение на правото на личен живот на 
гражданите и на тайната на кореспонденцията 
и на другите съобщения, позволяващи неза-
бавен достъп до данни от комуникационен 
трафик по чл. 251б, ал. 1, т. 6 ЗЕС на изклю-
чително широк кръг лица, за сравнително 
дълъг – половингодишен период от време, 
който при това не е ограничен за времето 
на извънредното положение, при липса на 
истински ефективен съдебен контрол, се 
явяват несъразмерни (непропорционални) 
на преследваната цел. 
Твърди се също, че законодателното 
решение, по силата на което достъпът до 
такива чувствителни данни ще се извършва 
без предварителен съдебен контрол, „въз-
препятства осъществяването на казуистична 
преценка на необходимия баланс, разбиран 
като дейност по анализ и оценка, която се 
извършва случай по случай и се утвърж-
дава като подход на съдилищата, които са 
точният форум за разрешаване на колизия 
между права.“ 
Според вносителя при приемането на ос-
порените разпоредби не са спазени правилата 
на законодателния процес, което нарушава 
„фундаменталния принцип на публичността 
в парламентарното управление, изведен от 
чл. 1, ал. 1 от Конституцията“.
До заседанието по допустимостта на иска-
нето са направени изменения и допълнения 
с § 30, т. 1 от преходните и заключителните 
разпоредби на Закона за изменение и до-
пълнение на Закона за Държавна агенция 
„Разузнаване“ (ДВ, бр. 51 от 5.06.2020 г.) в 
разпоредбата на чл. 251г от Закона за елек-
тронните съобщения. Досегашната ал. 4 
променя номерацията си, като става ал. 5