Държавен вестник, бр. 6, 2004 г., стр. 27

Б Р О Й  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
3. Арбитърът или арбитражният съд прила-
гат разпоредбите на тази конвенция.
4. Разпоредбите на ал. 2 и 3 на този член се
считат за съставна част от всяка арбитражна
клауза или споразумение и всяко условие на така-
ва клауза или споразумение, което е несъвмести-
мо с тях, се счита за нищожно и недействително.
Член 35—Давностен срок за завеждане на дела
1. Правото на обезщетение се погасява, ако
не бъде заведен иск в срок две години считано
от датата на пристигане в местоназначението
или от датата, на която въздухоплавателното
средство е трябвало да пристигне, или от дата-
та, на която превозът е преустановен.
2. Методът за изчисляване на този срок се
определя от правото на съда, сезиран по случая.
Член 36—Последователен превоз
1. В случай на превоз, който следва да бъде
извършен от различни последващи превозвачи,
и отговаря на даденото в чл. 1, ал. 3 определе-
ние, всеки превозвач, който приема пътници,
багаж или товари, е подчинен на установените в
тази конвенция правила и се счита за една от
страните по договора за превоз, доколкото дого-
ворът има отношение към тази част от превоза,
която се извършва под негов надзор.
2. В случай на превоз от такова естество път-
никът или всяко лице, което има право на обез-
щетение по отношение на пътника, може да за-
веде дело само срещу превозвача, извършил
превоза, по време на който са възникнали зло-
полуката или закъснението, освен в случаите
когато по изрично споразумение първият пре-
возвач е поел отговорността за цялото пътуване.
3. По отношение на багаж или товар път-
никът или изпращачът имат право да заведат
дело срещу първия превозвач, а пътникът или
получателят с право на приемане на достав-
ката имат право да заведат дело срещу пос-
ледния превозвач и освен това всеки от тях
може да заведе дело срещу превозвача, извър-
шил превоза, по време на който е възникнало
унищожаването, загубата, повредата или за-
къснението. Тези превозвачи са отговорни
заедно и поотделно пред пътника или пред
изпращача, или пред получателя.
Член 37—Право на регрес срещу трети страни
Нищо в тази конвенция не предрешава въп-
роса, дали лице, отговорно за вреди в съответ-
ствие с нейните разпоредби, има право на рег-
рес срещу всяко друго лице.
Г л а в а  I V
КОМБИНИРАН ПРЕВОЗ
Член 38—Комбиниран превоз
1. В случай на комбиниран превоз, извър-
шен отчасти по въздух и отчасти чрез какъвто
и да е друг начин на превоз, разпоредбите на
тази конвенция се прилагат, при условията на
чл. 18, ал. 4 само за въздушния превоз, при ус-
ловие че въздушният превоз отговаря на усло-
вията на чл. 1.
2. Нищо в тази конвенция не възпира стра-
ните в случай на комбиниран превоз от вписва-
не в документа за въздушен превоз на условия,
отнасящи се до другите начини на превоз, при
условие че разпоредбите на тази конвенция
относно въздушния превоз са спазени.
Г л а в а  V
ВЪЗДУШЕН ПРЕВОЗ, ИЗВЪРШЕН ОТ ЛИЦЕ,
РАЗЛИЧНО ОТ ПРЕВОЗВАЧА ПО ДОГОВОРА
Член 39—Превозвач по договор—действите-
лен превозвач
Разпоредбите на тази глава се прилагат, ко-
гато лице (назовавано тук и по-долу “превозва-
чът по договор”) в качеството си на основна
страна сключи договор за превоз, уреждан от
тази конвенция, с пътник или изпращач, или с
лице, действащо от името на пътника или из-
пращача, а друго лице (назовавано тук и по-
долу “действителният превозвач”) извърши по
силата на упълномощаване от превозвача по
договора целия или част от превоза, но по отно-
шение на такава част не се явява последовате-
лен превозвач по смисъла на тази конвенция.
Упълномощаването се приема за дадено при
липсата на доказателство за противното.
Член 40—Съответна отговорност на превозва-
ча по договора и на действителния превозвач
Ако един действителен превозвач извърши
целия или част от превоза, който в съответствие
с посочения в чл. 39 договор се урежда от тази
конвенция, то и превозвачът по договора, и дейс-
твителният превозвач са подчинени на правила-
та на тази конвенция, освен ако не е предвидено
друго в тази глава, първият по отношение на
целия превоз, предвиден в договора, а вторият
единствено за превоза, който извършва.
Член 41—Взаимна отговорност
1. Действията или бездействията на дейст-
вителния превозвач и на неговите служители и
агенти, действащи в рамките на трудовите си
задължения, се считат по отношение на извър-
шения от действителния превозвач превоз също
и за такива на превозвача по договора.
2. Действията или бездействията на превоз-
вача по договора и на неговите служители и
агенти, действащи в рамките на трудовите си
задължения, се считат по отношение на извър-
шения от действителния превозвач превоз, също
и за такива на действителния превозвач. Неза-
висимо от това споменатите действия или без-
действия не излагат действителния превозвач
на отговорност, превишаваща посочените в
чл. 21, 22, 23 и 24 суми. Всяко специално спора-
зумение, по което превозвачът по договора по-
еме задължения, които не са наложени от тази
конвенция, или всеки отказ от права или защи-
та, предоставени от тази конвенция, или всяка
специална декларация за интерес от доставка в
местоназначението, предвидена в чл. 22, не за-
сягат действителния превозвач, освен ако той
не се е съгласил на това.