Държавен вестник, бр. 36, 2024 г., стр. 23

БРОЙ  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
медицински цели, договаряне на отстъпки 
и прилагане на механизми, гарантиращи 
предвидимост и устойчивост на бюджета на 
НЗОК (Наредба № 10 от 2019 г.) в нейното 
приложение № 10, отм. с ДВ, бр. 17 от 2019 г. 
Като се има предвид, че Наредба № 10 от 
2009 г. представлява подзаконов нормативен 
акт, издаден от министъра на здравеопаз-
ването, то отделянето на Механизма като 
самостоятелен акт от наредбата не го прави 
друг акт – общ административен акт, каквото 
е твърдението на жалбоподателите – „Алвоген 
Фарма Трейдинг Юръп“ – ЕООД, и „Зентива 
Фарма България“ – ЕООД. При преценката 
за вида на акта следва да се изхожда от това 
какви правоотношения урежда, като в случая 
това са и правила за възстановяване на ПРУ/
УП при наличие на превишение на разходите 
на бюджета на НЗОК за съответната година. 
Не се касае за еднократно действие на Ме-
ханизма през съответната година, за който 
е създаден, тъй като в следващата година 
предвид уредбата на Механизма се пред-
вижда извършване на годишно изравняване 
на възстановяването на субектите, които са 
определени да възстановяват превишението 
на разходите по бюджета на НЗОК, и то се 
извършва в следващата година. Механизмът, 
който след отделянето му от Наредба № 10 
от 2009 г. представлява самостоятелен акт в 
правния мир и е подзаконов такъв предвид, 
че е издаден въз основа на законова делега-
ция – чл. 45, ал. 10 от Закона за здравното 
осигуряване (ЗЗО), което също потвърждава 
схващането, че се касае за подзаконов нор-
мативен акт предвид регулираните от него 
обществени отношения.
Предвид вида на оспорения акт следва да се 
разгледа и въпросът относно това дали е спазен 
редът за приемането му като подзаконов акт, 
каквито са направените възражения в жалбата 
на първите жалбоподатели – неспазване на 
чл. 26 и сл. от Закона за нормативните актове 
(ЗНА), които са относими за подзаконовите 
нормативни актове. В случая настоящият 
съдебен състав споделя становището на про-
цесуалните представители на НЗОК, които, от 
една страна, изразяват категорично становище, 
че оспореният Механизъм представлява под-
законов нормативен акт, а от друга, твърдят, 
че за него не важат разпоредбите на чл. 26 
ЗНА предвид установеното в § 5 от ПЗР на 
ЗНА. Съгласно тази разпоредба, която е в сила 
от 4.11.2016 г., „Доколкото друго не следва от 
този закон, той се прилага за всички норма-
тивни актове, издавани от органи, предвиде-
ни в Конституцията. За другите нормативни 
актове важат съответно чл. 2, чл. 9 – чл. 16, 
чл. 34 – чл. 46, вкл. чл. 51“. Наистина изда-
телят на процесния Механизъм – Надзорният 
съвет на НЗОК, не е предвиден орган в Кон-
ституцията, който да издава нормативни ак-
тове, а това означава, че в случая е приложим 
§ 5 от ПЗР на ЗНА, поради което правилата 
на чл. 26 и сл. разпоредби от глава трета 
на ЗНА не се прилагат. Проверката, която 
следва да се извърши за установяване дали е 
спазена процедурата съгласно чл. 75 и сл. от 
АПК. Издателят на акта – Надзорният съвет 
на НЗОК, е създаден по закон – чл. 6, ал. 3, 
т. 1 ЗЗО. Съгласно чл. 77 АПК нормативният 
акт се издава, след като се обсъди проектът 
заедно с представените становища, предло-
жения и възражения. От доказателствата по 
делото не се установява изпълнението на тази 
разпоредба при издаването на оспорения акт 
въпреки твърдението на ответника за обрат­
ното. Видно от писмо, постъпило в съда на 
29.12.2021 г., с което управителят на НЗОК е 
изпратил административната преписка с опи­
сание на съдържащите се в нея документи, 
са описани съдържащите се в нея документи, 
а именно: препис от Решение № РД-НС-04-3 
от 12.01.2021 г. на Надзорния съвет, с което 
е приет оспореният Механизъм за 2021 г., 
препис от самия Механизъм за 2021 г., пре-
пис от Методика № РД-16-6 от 11.02.2021 г. 
за прилагане на Механизма и извадка от 
„Държавен вестник“, бр. 11 от 9.02.2021 г., за 
обнародване на решението, с което е приет 
оспореният Механизъм. Обнародването се 
извършва от управителя на НЗОК съгласно 
чл. 45, ал. 31 ЗЗО. Доказателства по чл. 77 
АПК не са ангажирани от ответника, поради 
което следва да се приеме, че е допуснато 
съществено нарушение на административно­
производствените правила за издаването му, 
което е самостоятелно основание за отмяна на 
оспорения нормативен акт. Обстоятелството, 
че ответникът в настоящото производство 
представя доказателства за изпълнена проце-
дура за приемане за първи път на Механизма 
за 2019 г. след отделянето му от Наредба № 10 
от 2009 г., не означава, че когато е приет 
Механизмът за 2021 г., следва да се ползват 
доказателствата от 2019 г., с които е спазена 
процедурата по издаването на подзаконовия 
нормативен акт. Само поради неспазване на 
процедурата по приемането Механизмът за 
2021 г. следва да бъде отменен.
Въпреки изложеното по-горе настоящият 
съдебен състав на Върховния администра-
тивен съд счита, че ще следва да разгледа и 
въпроса за материалната законосъобразност 
на оспорения акт.
Бюджетът на НЗОК съгласно чл. 22, ал. 1 
ЗЗО представлява основен финансов план за 
набиране и разходване на паричните средства 
на задължителното здравно осигуряване и е 
отделен от държавния бюджет. Уредбата на 
бюджета на НЗОК е в Закона за бюджета на 
НЗОК (ЗБНЗОК) за всяка календарна година. 
Относим за Механизма за 2021 г. е ЗБНЗОК 
за 2021 г.