Държавен вестник, бр. 31, 2026 г., стр. 5

БРОЙ  31	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
лиране на материята на защитата на личните 
данни, като включва и разпоредби, подобни 
на разпоредби на директива, които оставят 
на държавите членки свобода на преценка 
относно постигането на някои аспекти на 
целения правен резултат. Разпоредбите на 
чл. 53 и 54 изискват мерки, аналогични на 
мерките по транспониране на директива: 
създаване в национален нормативен акт на 
правни норми, постигащи целения с тези раз­
поредби на Регламента резултат – в частност 
закрепване в националното законодателство 
на предвидените в тях изисквания относно 
членовете на националния надзорен орган. 
Изискваните от Регламента „квалификации, 
опит и умения, по-специално в областта на 
защитата на личните данни“ нямат легална 
дефиниция в Регламента, което позволява 
на държавите чрез законодателна уредба да 
определят и/или конкретизират съдържанието 
на тези категории в съответствие с целите и 
разпоредбите на Регламента. 
Конституционният съд установява, че Зако­
нът за защита на личните данни не съдържа 
всички следващи от Регламента изисквания 
към членовете на надзорния орган. Народното 
събрание е направило опит да съобрази тези 
изисквания чрез Правилата за условията и реда 
за предлагане на кандидати за председател 
на КЗЛД, но те също не включват всички 
изисквания, които Регламентът предвижда. 
От разпоредбата на чл. 53, пар. 2 от Регла­
мента може да се направи извод за изисква­
не за преценка за „опит и умения“ именно 
в областта на защитата на личните данни. 
Дори изискуемото по силата на Регламента 
да беше постигнато в пълнота в българското 
законодателство, преценката по критериите 
за избор на член (вкл. на председател) на 
КЗЛД би останала в дискрецията на Народ­
ното събрание (по смисъла на чл. 54, пар. 1 
от Регламента).
С оглед на изложеното Конституционният 
съд приема, че искането за установяване на 
противоконституционност на оспореното ре­
шение на Народното събрание е неоснователно 
и следва да бъде отхвърлено.
По изложените съображения и на осно­
вание чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията 
Конституционният съд
Р Е Ш И :
Отхвърля искането на 58 народни пред­
ставители от 51-вото Народно събрание за 
установяване на противоконституционност 
на Решение на Народното събрание за избор 
на председател на Комисията за защита на 
личните данни, прието на 9 май 2025 г. (ДВ, 
бр. 40 от 2025 г.).
Решението е подписано с особено мнение 
от съдиите Атанас Семов, Янаки Стоилов и 
Невин Фети.
Председател: 
Павлина Панова
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдиите Атанас Семов, Янаки Стоилов и 
Невин Фети по Решение № 4 от 2026 г. по 
конституционно дело № 9 от 2025 г.
Подписвамe с особено мнение Решение 
№ 4 от 2026 г. по к.д. № 9/2025 г. по следните 
съображения:
1. Според чл. 6, ал. 1 от Закона за защи­
та на личните данни (ЗЗЛД) Комисията за 
защита на личните данни (КЗЛД) е „посто­
янно действащ независим надзорен орган, 
който осъществява защитата на лицата при 
обработването на техните лични данни и 
при осъществяването на достъпа до тези 
данни, както и контрола по спазването на 
Регламент (ЕС) 2016/679 и на този закон“. От 
обстоятелството, че законодателят възлага на 
КЗЛД „контрола по спазването на Регламент 
(ЕС) 2016/679“, следва да бъдат приложени и 
всички изисквания към надзорните органи, 
произтичащи от Регламент (ЕС) 2016/679 на 
Европейския парламент и на Съвета от 27 ап­
рил 2016 година относно защитата на физи­
ческите лица във връзка с обработването на 
лични данни и относно свободното движение 
на такива данни и за отмяна на Директива 
95/46/ЕО (Общ регламент относно защитата 
на данните; ОРЗД).
2. Съображение 117 ОРЗД изрично посочва, 
че „[с]ъздаването в държавите членки на над­
зорни органи, оправомощени да изпълняват 
задачите и упражняват своите правомощия 
при пълна независимост, е първостепенен 
елемент от защитата на физическите лица 
във връзка с обработването на личните им 
данни“. Уредбата на независимите надзорни 
органи в чл. 53 ОРЗД установява общи условия 
за членовете им. Част от тези общи условия 
е изискването на чл. 53, пар. 2, което гласи: 
„Всеки член трябва да има квалификациите, 
опита и уменията, по-специално в областта на 
защитата на личните данни, необходими, за да 
изпълнява своите задължения и да упражнява 
своите правомощия“. С чл. 54, пар. 1, буква 
„б“ ОРЗД на държавите членки се възлага да 
уредят „необходимите квалификации и условия 
за допустимост за назначаването на членовете 
на всеки надзорен орган“, а в съображение 
121 е пояснено, че „[о]бщите условия за члена 
или членовете на надзорния орган следва да 
бъдат определени със закон във всяка държава 
членка, и по-специално да осигурят тези чле­
нове да се назначават посредством прозрачна 
процедура от парламента, правителството или 
от държавния глава на държавата членка въз 
основа на предложение на правителството 
или член на правителството или парламента 
или камара на парламента, или от независим 
орган, оправомощен съгласно правото на 
държавата членка“.
Общият регламент относно защитата на 
данните изисква в чл. 54, пар. 1, буква „б“ 
държавите членки със закон да определят