Държавен вестник, бр. 38, 2025 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  38
наложеното наказание с тежестта на деянието 
и индивидуалната вина на дееца…“ (Решение 
№ 13 от 2022 г. по к.д. № 8/2022 г.). Ако 
принципът на съответствие между деянието и 
наказанието е нарушен от законодателя при 
диференциацията на отговорността, както на 
практика се получава чрез генерализираната 
забрана на чл. 189з ЗДвП, то дори формално 
законосъобразното наказание, наложено от 
съда, няма да е справедливо. Това е консти­
туционно недопустимо поради нарушение на 
принципа на справедливостта в същността 
му на материален компонент на правовата 
държава (чл. 4, ал. 1 от Конституцията), 
който изисква пропорционално засягане на 
правата на извършителя. 
В утвърдената практика на Конституцион­
ния съд правовата държава в материален 
смисъл е държава на справедливостта, в която 
правният ред съблюдава и защитава основни­
те права на гражданите и фундаменталните 
принципи, които са носеща конструкция 
на държавната организация, предвидени в 
Конституцията. При определяне на наказа­
нието принципът на хуманизма, заложен в 
Основния закон, се реализира преди всичко 
чрез налагането на минимално необходимото 
наказание, което се явява същевременно с 
това достатъчно за постигане на специалната 
и генералната превенция. В този контекст 
тълкуването на санкцията като корекция 
и превенция по отношение на поведението 
на извършителя предполага, че тя трябва да 
бъде пропорционална и целево ориентира­
на, а не прекомерна. Наказание, което не 
е съобразено с индивидуалната степен на 
обществената опасност на деянието и на 
дееца, не би следвало да бъде налагано в 
правна система, основана на принципите в 
правовата държава. Липсата на възможност 
за замяна на административно наказание с 
предупреждение заедно с множеството аб­
солютно определени санкции в конкретната 
правна уредба лишава съда от възможност 
да въздаде справедливост чрез индивидуа­
лизация на наказанието. 
Предвидената в ЗАНН възможност за 
освобождаване от административнонаказа­
телна отговорност се явява необходим, кон­
ституционосъобразен и справедлив правен 
институт, когато и най-лекото, предвидено в 
закона, наказание е несъответно на ниската 
обществена опасност на нарушението и на 
дееца, тъй като с оглед на липсата или не­
значителността на вредните последици или 
с оглед на други смекчаващи обстоятелства 
представлява по-ниска степен на обществена 
опасност в сравнение с обикновените случаи 
на нарушение. Забраната за приложение на 
чл. 28 ЗАНН за всички нарушения по ЗДвП 
принуждава правоприлагащите органи да 
налагат наказания, които по вид и размер са 
непропорционални на извършеното конкретно 
нарушение, и позволява държавната репресия 
да засегне правната сфера на дееца над не­
обходимото за целите на наказването, което 
е недопустимо.
Въведената от законодателя с разпоредбата 
на чл. 189з забрана нарушенията по ЗДвП 
да се третират като маловажни случаи по 
недопустим начин поставя практиката пред 
необходимостта да търси компромисни вари­
анти за изход с цел спазване на принципите 
на пропорционалност и справедливост и 
преодоляване на дисбаланса в законодател­
ството чрез изкуствено адаптиране на норми 
от Общата част на Наказателния кодекс, 
което има потенциала да доведе до липса 
на предсказуемост и стабилност в съдебната 
практика. 
По изложените съображения разпоред­
бата на чл. 189з ЗДвП в оспорената є част 
противоречи на правото на защита (чл. 56 и 
чл. 122, ал. 1 от Конституцията), на принципа 
на независимост на съдебната власт (чл. 117, 
ал. 2 от Конституцията), на принципа на раз­
деление на властите (чл. 8 от Конституцията) 
и на принципа на правовата държава (чл. 4, 
ал. 1 от Конституцията), поради което следва 
да бъде обявена за противоконституционна.
С оглед изложеното и на основание чл. 149, 
ал. 1, т. 2 от Конституцията Конституцион­
ният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционна разпо­
редбата на чл. 189з от Закона за движението 
по пътищата (обн., ДВ, бр. 20 от 1999 г.; посл. 
изм., бр. 41 от 2024 г.) в частта „28 и“.
Председател: 
Павлина Панова
2425
ЦЕНТРАЛНА ИЗБИРАТЕЛНА 
КОМИСИЯ
РЕШЕНИЕ № 4198-МИ
от 7 май 2025 г.
относно изменение на Решение № 2939-МИ 
от 18 януари 2024 г. на ЦИК
На основание чл. 6, ал. 1 от Изборния 
кодекс Централната избирателна комисия
Р Е Ш И :
Изменя образци на изборни книги № 85-МИ-
НЧ, № 86-МИ-НЧ и № 89-МИ-НЧ, утвърдени 
с Решение № 2939-МИ от 18 януари 2024 г. на 
ЦИК, съгласно приложението.
Решението да се обнародва в „Държавен 
вестник“.
Зам.-председател:
Емил Войнов
Секретар: 
Севинч Солакова