Държавен вестник, бр. 94, 2010 г., стр. 9

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
§ 7. В чл. 89, ал. 5 след думите „годишния 
корпоративен данък“ се добавя „или датата 
на подаване на годишната данъчна деклара­
ция в случаите, когато данък за внасяне не 
се дължи“.
§ 8. В чл. 92 се създава ал. 6:
„(6) Данъчно задължените лица прилагат 
към годишната данъчна декларация доказа­
телства за размера на внесените в чужбина 
данъци. Изречение първо не се прилага за 
печалби/доходи от източник в чужбина, по 
отношение на които в спогодба за избягване 
на двойното данъчно облагане е предвиден 
метод за избягване на двойното данъчно об­
лагане „освобождаване с прогресия“.“
§ 9. В чл. 165 се правят следните допъл­
нения:
1. В заглавието и в ал. 1 след думите „лик­
видационен дял“ се добавя „или дивидент“.
2. В ал. 2 и 3 след думите „ликвидационния 
дял“ се добавя „или дивидента“.
§ 10. Член 187 се отменя.
§ 11. В чл. 188, ал. 2 думите „и частта от 
преотстъпения данък по чл. 187, която не е 
преведена в инвестиционните фондове на ко­
оперативните съюзи, трябва да се инвестират“ 
се заменят с „трябва да се инвестира“.
§ 12. В чл. 195 се правят следните изме­
нения и допълнения:
1. В ал. 1 след думите „място на стопанска 
дейност в страната“ се добавя „и доходите от 
източник в страната, посочени в чл. 12, ал. 9, 
на чуждестранни юридически лица, установе­
ни в юрисдикции с преференциален данъчен 
режим, когато не са реализирани чрез място 
на стопанска дейност в страната“.
2. В ал. 2 и 3 думите „чл. 12, ал. 3 и 8“ се 
заменят с „чл. 12, ал. 3 и ал. 8, т. 2“.
§ 13. В чл. 200, ал. 2 накрая се добавя „с 
изключение на случаите по чл. 200а“.
§ 14. В глава двадесет и пета се създава 
чл. 200а:
„Данъчна ставка на данъка върху доходи от 
лихви, авторски и лицензионни възнаграж­
дения
Чл. 200а. (1) Данъчната ставка на данъка 
върху доходите от лихви, авторски и лицен­
зионни възнаграждения е 5 на сто, когато 
едновременно са изпълнени следните условия:
1. притежател на дохода е чуждестранно 
юридическо лице от държава – членка на 
Европейския съюз, или място на стопанска 
дейност в държава – членка на Европейския 
съюз, на чуждестранно юридическо лице от 
държава – членка на Европейския съюз;
2. местното юридическо лице – платец на 
дохода, или лицето, чието място на стопанска 
дейност в Република България е платец на 
дохода, е свързано лице с чуждестранното 
юридическо лице – притежател на дохода, или 
с лицето, чието място на стопанска дейност 
е притежател на дохода.
(2) Когато доход, подлежащ на облагане с 
данъчната ставка по ал. 1, е обложен с по-ви­
сока данъчна ставка, притежателят на дохода 
има право да поиска възстановяване на данък. 
Възстановяването се извършва по реда и в 
сроковете на Данъчно-осигурителния проце­
суален кодекс, но не по-късно от една година 
от подаване на искането за възстановяване.
(3) Алинеи 1 и 2 не се прилагат за:
1. доходи, които представляват разпределе­
ние на печалба или възстановяване на капитал;
2. доходи от вземания за дълг, които дават 
право на участие в печалбите на длъжника;
3. доходи от вземания за дълг, които дават 
право на кредитора да замени своето право 
на лихва за право на участие в печалбите на 
длъжника;
4. доходи от вземания за дълг, при които 
няма клауза за връщане на главницата или 
връщането е след повече от 50 години от 
датата на емитирането на дълга;
5. доходи, представляващи непризнати за 
данъчни цели разходи на място на стопанска 
дейност в Република България, с изключение 
на тези по чл. 43;
6. доходи, начислени от чуждестранно юри­
дическо лице от държава, която не е държа­
ва – членка на Европейския съюз, чрез място 
на стопанска дейност в Република България;
7. доходи от сделки, на които основният 
мотив или един от основните мотиви е от­
клонение или избягване от данъчно облагане.
(4) За целите на този член:
1. чуждестранно юридическо лице от дър­
жава – членка на Европейския съюз, е всяко 
чуждестранно юридическо лице, за което ед­
новременно са изпълнени следните условия:
а) правната форма на чуждестранното 
юридическо лице е в съответствие с прило­
жение № 5;
б) чуждестранното юридическо лице е 
местно лице за данъчни цели на държа­
ва – членка на Европейския съюз, съгласно 
съответното данъчно законодателство и по 
силата на спогодба за избягване на двойното 
данъчно облагане с трета държава не се смя­
та за местно лице за данъчни цели в друга 
държава извън Европейския съюз;
в) чуждестранното юридическо лице се 
облага с някой от данъците по приложение 
№ 6, без право на освобождаване от облагане, 
или с идентичен или подобен данък, който 
се налага като допълнение към или вместо 
тези данъци;
2. едно лице е свързано лице с второ лице, 
ако е изпълнено поне едно от следните усло­
вия към момента на начисляване на дохода:
а) първото лице е притежавало непрекъс­
нато за период поне две години най-малко 25 
на сто от капитала на второто лице;