Държавен вестник, бр. 17, 2026 г., стр. 5

БРОЙ  17	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
от 2006 г., бр. 46, 52, 53, 57, 59, 108 и 109 от 
2007 г., бр. 36, 69 и 98 от 2008 г., бр. 12, 32, 
41 и 93 от 2009 г., бр. 15, 94, 98, 100 и 101 от 
2010 г., бр. 14, 31, 77 и 99 от 2011 г., бр. 26, 
38, 40, 82, 94 и 99 от 2012 г., бр. 52, 98, 106 и 
109 от 2013 г., бр. 1 от 2014 г.; Решение № 2 
на Конституционния съд от 2014 г. – бр. 14 
от 2014 г.; изм., бр. 18, 40, 53 и 105 от 2014 г., 
бр. 12, 14, 60, 61 и 94 от 2015 г., бр. 13, 42, 58, 
62, 97 и 105 от 2016 г., бр. 58, 63, 85, 86, 92 и 
103 от 2017 г., бр. 7, 15, 27, 77 и 98 от 2018 г., 
бр. 17, 64, 83, 96 и 102 от 2019 г., бр. 18, 28, 34, 
69, 104 и 105 от 2020 г., бр. 25, 56, 100 и 102 от 
2022 г., бр. 8, 66, 80, 84, 102 и 106 от 2023 г., 
бр. 36, 70 и 82 от 2024 г. и бр. 26, 49, 54, 63 и 
65 от 2025 г.) се правят следните изменения:
1. В чл. 11 ал. 3 се изменя така:
„(3) Съдът се произнася по искането с мо­
тивирано определение в закрито заседание не 
по-късно от три дни от постъпването му. Опре­
делението не подлежи на обжалване. След като 
допусне назначаването на временен, съответно 
особен представител, съдът отправя искане 
за определяне на представител до съответния 
адвокатски съвет, който определя адвоката 
за осъществяване на представителството по 
реда на чл. 36а от Закона за адвокатурата. 
Размерът на възнаграждението за особен 
представител се определя от адвокатския 
съвет при условията и по реда на чл. 36а от 
Закона за адвокатурата.“
2. В чл. 161 ал. 1 и 2 се изменят така:
„(1) На жалбоподателя се присъждат раз­
носките по делото, в т.ч. възнаграждение за 
един адвокат за всяка инстанция, съразмерно 
с уважената част на жалбата. На ответника се 
присъждат разноски съобразно отхвърлената 
част от жалбата. На администрацията вместо 
възнаграждение за адвокат се присъжда за 
всяка инстанция юрисконсултско възнаграж­
дение в размер, определен от съда, ако те са 
били защитавани от юрисконсулт. Размерът 
на присъденото възнаграждение не може да 
надхвърля максималния размер за съответ­
ния вид дело, определен по реда на чл. 37 от 
Закона за правната помощ.
(2) Ако заплатеното от страната възнаграж­
дение за адвокат е прекомерно съобразно 
действителната правна и фактическа слож­
ност на делото, съдът може по мотивирано 
възражение за прекомерност, направено от 
насрещната страна, да присъди по-нисък 
размер на разноските в тази им част. При 
преценката за прекомерност съдът прилага 
съответно критериите за определяне на ад­
вокатските възнаграждения по чл. 36, ал. 3 
от Закона за адвокатурата и правилата за 
прилагането им, уредени в наредбата по 
чл. 36, ал. 4 от същия закон. Съдът не може 
да присъди no-нисък размер на разноските 
за адвокатско възнаграждение от размера на 
заплатеното възнаграждение на адвоката на 
насрещната страна.“
§ 26. В Административнопроцесуалния ко­
декс (обн., ДВ, бр. 30 от 2006 г.; изм., бр. 59 и 
64 от 2007 г., бр. 94 от 2008 г., бр. 35 от 2009 г., 
бр. 100 от 2010 г., бр. 39 от 2011 г., бр. 77 от 
2012 г., бр. 104 от 2013 г., бр. 27 от 2014 г., 
бр. 74 от 2016 г., бр. 13, 58, 63, 85 и 103 от 
2017 г., бр. 42, 65 и 77 от 2018 г.; Решение № 5 
на Конституционния съд от 2019 г. – бр. 36 от 
2019 г.; изм., бр. 94 от 2019 г., бр. 44 и 98 от 
2020 г., бр. 9 и 15 от 2021 г., бр. 102 от 2022 г., 
бр. 80 и 102 от 2023 г. и бр. 63 от 2025 г.) в 
чл. 137, ал. 6 изречение трето се изменя така: 
„Размерът на възнаграждението за особен 
представител се определя от адвокатския 
съвет при условията и по реда на чл. 36а от 
Закона за адвокатурата.“ 
§ 27. В Закона за административните 
нарушения и наказания (обн., ДВ, бр. 92 от 
1969 г.; изм., бр. 54 от 1978 г., бр. 28 от 1982 г., 
бр. 28 и 101 от 1983 г., бр. 89 от 1986 г., бр. 24 
от 1987 г., бр. 94 от 1990 г., бр. 105 от 1991 г., 
бр. 59 от 1992 г., бр. 102 от 1995 г., бр. 12 и 
110 от 1996 г., бр. 11, 15, 59 и 85 от 1998 г., 
бр. 51, 67 и 114 от 1999 г., бр. 92 от 2000 г., 
бр. 25, 61 и 101 от 2002 г., бр. 96 от 2004 г., 
бр. 39 и 79 от 2005 г., бр. 30, 33, 69 и 108 от 
2006 г., бр. 51, 59 и 97 от 2007 г., бр. 12, 27 и 
32 от 2009 г., бр. 10, 33, 39, 60 и 77 от 2011 г., 
бр. 19, 54 и 77 от 2012 г., бр. 17 от 2013 г., 
бр. 98 и 107 от 2014 г., бр. 81 от 2015 г., бр. 76 
и 101 от 2016 г., бр. 63 и 101 от 2017 г., бр. 20 
и 38 от 2018 г., бр. 83 и 94 от 2019 г., бр. 13 и 
109 от 2020 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 25 и 51 от 
2022 г., бр. 80, 84 и 106 от 2023 г., бр. 39 и 79 
от 2024 г. и бр. 50, 54, 61, 64 и 115 от 2025 г.) 
в чл. 63д ал. 2 се изменя така: 
„(2) Ако заплатеното от страната възнаграж­
дение за адвокат е прекомерно съобразно 
действителната правна и фактическа слож­
ност на делото, съдът може по мотивирано 
възражение за прекомерност, направено от 
насрещната страна, да присъди по-нисък 
размер на разноските в тази им част. При 
преценката за прекомерност съдът прилага 
съответно критериите за определяне на ад­
вокатските възнаграждения по чл. 36, ал. 3 
от Закона за адвокатурата и правилата за 
прилагането им, уредени в наредбата по 
чл. 36, ал. 4 от същия закон. Съдът не може 
да присъди по-нисък размер на разноските 
за адвокатско възнаграждение от размера на 
заплатеното възнаграждение на адвоката на 
насрещната страна.“
Законът е приет от 51-вото Народно съб­
рание на 30 януари 2026 г. и е подпечатан с 
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание: 
Рая Назарян
567