Държавен вестник, бр. 102, 2015 г., стр. 125

БРОЙ  102	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  125  
на имуществото. За установяване на действи­
телната стойност застрахователят има право да 
извърши оглед на застрахованото имущество.
Застраховане на съвкупност на вещи
Чл. 401. (1) Застрахователен договор, склю­
чен за съвкупност от вещи, се отнася за всяка 
отделна вещ от съвкупността. 
(2) Ако застрахователният договор е склю­
чен за съвкупност от вещи, договорът се отнася 
и към вещите, принадлежащи на лицата, с 
които застрахованият живее съвместно към 
момента на настъпване на застрахователното 
събитие или които са наети от застрахования 
към този момент за изпълнение на дейност 
на мястото, уговорено в застрахователния 
договор. В тези случаи застрахователният 
договор се смята за сключен за чужда сметка.
Сключване на договор без пълномощие
Чл. 402. (1) Който от свое име застрахова 
чуждо имущество, отговаря лично за плаща­
нето на застрахователната премия.
(2) Договорът за застраховка на чуждо 
имущество е действителен, ако е налице 
одобрение от собственика на застрахованото 
имущество. 
(3) Ако премията е редовно платена, одо­
брението на застрахователния договор има 
сила и когато е направено след настъпването 
на застрахователното събитие.
Задължение за уведомяване за застраховател­
но събитие
Чл. 403. (1) При настъпване на застрахова­
телното събитие застрахованият е длъжен в 
срок 7 работни дни от узнаването за настъпило 
застрахователно събитие да уведоми застра­
хователя, освен ако в договора е предвиден 
друг подходящ срок.
(2) Срокът за уведомяване за настъпило 
застрахователно събитие по договора не може 
да е по-кратък от три работни дни от узна­
ването. При застраховки срещу рисковете от 
кражба или грабеж срокът за уведомяване по 
договора не може да е по-кратък от 24 часа 
от узнаването.
(3) Ако трето лице има право да получи пла­
щане по застрахователен договор, то е длъжно 
да уведоми застрахователя за настъпването 
на застрахователно събитие в сроковете и по 
реда на ал. 1 и 2 независимо от задължението 
на застрахования за уведомяване.
(4) Застрахователят има право да откаже 
плащането, ако нито застрахованият или за­
страховащият, нито третото лице по ал. 3 са 
изпълнили задълженията си в сроковете по 
ал. 1 и 2 с цел да се попречи на застрахова­
теля да установи обстоятелствата, при които 
е настъпило събитието, или неизпълнението 
е направило невъзможно установяването им 
от застрахователя.
(5) Застрахователят не може да откаже 
плащане, ако е узнал за настъпване на застра­
хователното събитие, преди да е уведомен по 
реда на ал. 1 и 2.
Задължение за предоставяне на информация 
при застрахователно събитие
Чл. 404. (1) След настъпване на застрахо­
вателното събитие застрахователят има право 
да изисква от застрахования и застраховащия 
необходимата информация за установяване 
на фактите и обстоятелствата във връзка със 
застрахователното събитие или определянето 
на размера на обезщетението от страна на 
застрахователя.
(2) Алинея 1 се прилага и в случаите, при 
които трето лице има право да получи пла­
щане по застрахователен договор. 
Застрахователно обезщетение
Чл. 405. (1) При настъпване на застрахо­
вателното събитие застрахователят е длъжен 
да плати застрахователно обезщетение в уго­
ворения срок. Срокът не може да е по-дълъг 
от срока по чл. 108, ал. 1 – 3 или 5.
(2) Застрахователят не дължи обезщетение 
за пропуснати ползи, освен ако е уговорено 
друго в застрахователния договор.
(3) Ако след плащане на застрахователното 
обезщетение противозаконно отнетото или 
изгубено застраховано имущество е намерено, 
застрахованият е длъжен да прехвърли правото 
на собственост върху него на застрахователя 
или на писмено посочено от застрахователя 
лице. В случай че застрахованият желае да 
задържи намереното имущество, той е длъ­
жен да върне на застрахователя полученото 
обезщетение и всички останали разумни 
разноски, направени от застрахователя във 
връзка с възникналата вреда.
Възстановяване на вреди в натура
Чл. 406. При настъпване на застрахователно 
събитие застрахователят може със съгласието 
на застрахования да възстанови претърпените 
от него вреди и в натура, като за случая се 
прилага съответно чл. 108, ал. 7.
Частично погиване
Чл. 407. При частично погиване на застра­
хованото имущество то се смята за застрахо­
вано до изтичане срока на застрахователния 
договор в размер, равен на разликата между 
първоначалната застрахователна сума и 
изплатеното застрахователно обезщетение, 
освен ако в застрахователния договор е уго­
ворено друго. Застрахователната сума не се 
намалява по реда на изречение първо, когато 
застрахованият е предоставил всички необ­
ходими доказателства за осъществяването 
на правото на регрес срещу причинителя 
на вредата или неговия застраховател по за­