Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 43

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  43  
р. Дунав) от индустрията – 48,06 %, след това 
от напоителни системи – 33,16 %, общественото 
водоснабдяване (ВиК) – 17,90 %, селско, горско и 
рибно стопанство – 0,80 %, и услуги – 0,08 %. При 
иззетите подземни води процентът е най-голям за 
общественото водоснабдяване (ВиК) – 78,93 %, 
следвано от индустрията – 16,73 %, селско, горско 
и рибно стопанство – 1,92 %, услуги – 1,73 %, и 
напоителни системи – 0,69 %. 
При анализа на влиянието на климатичните 
промени върху водопотреблението се приемат 
като база годишните валежи при съвременния 
климат (1961 – 1990 г.) (Фиг. 1.2.5), спрямо която 
се сравняват падналите валежи от 1900 г. досега 
(Фиг. 1.2.7).
Валежите в България са необходими за всяка 
дейност от практиката през цялата календарна 
година, но тяхното значение е най-голямо през 
топлото полугодие (април – септември) най-вече 
за селското стопанство и районите с летен ту­
ризъм. Разпределението на летните валежи при 
съвременния климат (1961 – 1990 г.) е показано 
на Фиг. 1.2.6. Валежната сума е недостатъчна и 
затруднява земеделското производство на страната 
и покриването на нуждите на туризма в Източна 
България и по поречието на р. Струма.
Фиг. 1.2.5. Годишни валежи при съвременния климат 
(1961 – 1990 г.), мм
Фиг. 1.2.6. Летни валежи при съвременния климат 
(1961 – 1990 г.), мм
През целия 20-и век най-сухата година е 2000 г. 
с 40 % намаление на общото количество валежи за 
страната (Фиг. 1.2.7), като басейните на р. Струма 
и р. Места са с най-голямото (65 %) намаление на 
валежите (Фиг. 1.2.8).
Фиг. 1.2.7. Аномалии на годишните валежи в 
проценти спрямо базисния период 1961 – 1990 г. 
(Източник: НИМХ)
Фиг. 1.2.8. Процентно отклонение на годишните 
валежи през 2000 г. в сравнение със съвременния 
климат (1961 – 1990 г.)
От началото на 21-ви век по-малко суха е 2008 г., 
с 26 % намаление на валежите под нормата, като 
валежите за месеците август и ноември са съответно 
27 % и 36 % от нормата, докато през септември 
валежите са 204 % спрямо нормата. 
Както валежите в нормално влажна година, 
така и интензивните валежи след сухите периоди 
в райони без резервоари за съхранение на водите 
се оттичат и не могат да се ползват. Поради тази 
причина анализът на използваната/иззетата вода 
спрямо средногодишния воден ресурс или речен 
отток в даден басейн, без да се отчитат сезонните 
аномалии в оттока на конкретния водоизточник 
за водоползване на дадено селище или друг водо­
ползвател, не дава точна представа за причините 
за недостиг на вода. Средногодишните водни 
количества от вътрешните реки през най-сухата 
2000 г. (1212 м3/сек), както и през по-малко сухата 
2008 г. (1378 м3/сек), са с по-високи стойности в 
сравнение с някои от по-влажните години (Таблица 
1.2.1). Недостигът на вода е най-вече през летния 
и есенния сезон, който недостиг може да се ком­
пенсира чрез съхранение на падналите валежи през 
зимата и пролетта. Например в най-засегнатия от 
сушата басейн на р. Струма през 2000 г. водното 
количество от 181 м3/сек през зимно-пролетния 
сезон би могло да компенсира заниженото ко­
личество през летно-есенния сезон от 28 м3/сек 
(Фиг. 1.2.9). С най-малко средногодишно водно 
количество (94  м3/сек) за р. Струма е 2001 г., което 
се дължи на силно засушливата предна година и 
необходимостта от възстановяване на повърхностния 
и подземния воден ресурс в басейна (Фиг. 1.2.9).