Държавен вестник, бр. 33, 2017 г., стр. 31

БРОЙ  33	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
застрахованият отговаря съгласно българско­
то законодателство или законодателството 
на държавата, в която е настъпила вредата.“
2. Създава се ал. 2:
„(2) В случаите на застрахователно съби­
тие, настъпило на територията на Република 
България, при определяне на лицата, имащи 
право на застрахователно обезщетение, не се 
считат за трети лица по чл. 477, ал. 1 от Кодек­
са за застраховането лицето, което отговаря 
за причинените вреди, както и правоимащите 
лица в резултат на неговата смърт.“
§ 19. В чл. 20 ал. 1 се отменя.
§ 20. В чл. 21 ал. 1 и 2 се отменят.
§ 21. В чл. 22 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Алинея 3 се изменя така:
„(3) Граничните застраховки по ал. 1 се 
сключват в съответствие с чл. 34 от Наредбата 
за граничните контролно-пропускателни пун­
ктове, приета с ПМС № 104 от 2002 г. (обн., 
ДВ, бр. 54 от 2002 г.; изм., бр. 24 от 2004 г.; 
изм. и доп., бр. 86 от 2004 г.; изм., бр. 90 и 
96 от 2005 г., бр. 85 от 2006 г.; изм. и доп., 
бр. 106 от 2006 г., бр. 79 от 2008 г., бр. 14 и 
100 от 2009 г., бр. 22 и 61 от 2010 г.). Гранич­
ните застраховки по ал. 2 се сключват без 
използване на услугите на застрахователни 
посредници.“
2. Алинеи 4 и 5 се отменят.
§ 22. Член 23 се отменя.
§ 23. В чл. 25 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В ал. 1, изречение първо думите „и 
раздел II, включително правилата за терито­
риално действие на договора за застраховка, 
за покритите рискове и изключенията от 
покритие и за минималния размер на застра­
хователната сума“ се заличават.
2. В ал. 3 след думите „гранична застра­
ховка“ се добавя „задължително“.
§ 24. В чл. 27, ал. 2 думите „и по решение“ 
се заменят с „и след решение“.
§ 25. Член 28 се отменя.
§ 26. Член 29 се отменя.
§ 27. В чл. 30, ал. 1 думата „Сертификат“ 
се заменя със „Сертификатът“.
§ 28. Член 31 се изменя така:
„Чл. 31. Застрахователят няма право да 
зачерква нито една държава в полето за те­
риториална валидност освен в сертификат 
„Зелена карта“, който се издава към Гранична 
застраховка, в който се зачеркват третите 
държави, включително тези от тях, които са 
подписали Многостранното споразумение.“
§ 29. В чл. 34 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В основния текст думите „по чл. 184, ал. 3, 
т. 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10 и ал. 5“ се заменят с „по 
чл. 345, ал. 1, т. 2, 3, 4, 5, 7, 9, 10, 11 и ал. 4“.
2. Създава се нова т. 6:
„6. името и адреса, съответно наимено­
ванието, седалището, адреса на управление 
и ЕИК, съответно номера по БУЛСТАТ на 
застраховащия;“.
3. Досегашната т. 6 става т. 7.
§ 30. В чл. 36 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
„(1) При настъпване на застрахователно 
събитие превозвачът е длъжен да уведоми 
застрахователя. Уведомяването може да из­
върши и пострадалият пътник или трето лице. 
Превозвачът е задължен в 10-дневен срок от 
настъпването на злополуката да предостави 
заверено копие от акт за злополука на по­
страдалия пътник с подробно описание на 
случая. Пострадалият пътник е задължен да 
предостави на застрахователя акта за злопо­
лука, когато е получил такъв от превозвача. 
Акт за злополука може да не се съставя, ако 
тя е отразена в акт на компетентен орган по 
контрола на съответния вид транспорт, като 
в този случай превозвачът снабдява постра­
далия пътник или ползващите се по чл. 38 
лица със заверено копие от този документ.“
2. В ал. 2 се създава изречение второ: „При­
лага се и чл. 106 от Кодекса за застраховането.“
3. В ал. 4 след думите „пострадалото лице“ 
се добавя „или на ползващите се лица“.
§ 31. Член 38 се изменя така:
„Чл. 38. (1) При смърт на застраховано лице, 
настъпила вследствие на злополука, покрита 
по задължителна застраховка „Злополука“ на 
пътниците, застрахователят изплаща застра­
хователната сума по договора.
(2) При трайна загуба на работоспособност 
по задължителна застраховка „Злополука“ на 
пътниците на застрахованото лице се изплаща 
такъв процент от застрахователната сума по 
договора, какъвто е процентът на трайната 
загуба на работоспособност.
(3) Процентът на трайна загуба на рабо­
тоспособност се определя от ТЕЛК или от 
застрахователна експертна комисия съгласно 
списък на травматичните болести и увреж­
дания на застрахователя след окончателно 
и пълно стабилизиране на уврежданията на 
застрахованото лице, но не по-рано от 3 ме­
сеца и не по-късно от една година от датата 
на събитието. Застрахователят не може да 
откаже плащане, когато ТЕЛК или застра­
хователната експертна комисия се е произ­
несла след изтичане на едногодишния срок. 
При загуба на крайници или други човешки 
органи процентът може да се определи и без 
да се спазва тримесечният срок.
(4) Когато застрахованото лице е имало 
определен процент трайна загуба на работо­
способност преди настъпването на злополу­
ката, този процент не се взема под внимание 
при определяне трайната загуба на работо­
способност в резултат на злополуката.
(5) Застрахователната сума или съответна­
та част от нея се изплаща на застрахованото 
лице, а при смърт на застрахованото лице – на 
законните му наследници.
(6) При смърт на застраховано непълно­
летно лице, на ограничено запретено или на 
нетрудоспособно лице, което няма наследници,