Държавен вестник, бр. 101, 2009 г., стр. 69

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  69  
от правно обвързващите актове на Съюза, или 
може да засегне общи правила или да измени 
техния обхват.
2. Сключените от Съюза споразумения 
обвързват институциите на Съюза и държави­
те-членки.“
172) Създава се член 188 М с текста на 
член 310. Думата „държави“ се заменя с „трети 
страни“.
173) Създава се член 188 Н, който заменя 
член 300:
„Член  188 Н
1. Без да се засягат особените разпоредби 
на член 188 В, споразуменията между Съюза и 
трети страни или международни организации 
се договарят и сключват съгласно посочената 
по-долу процедура.
2. Съветът разрешава започване на прего­
ворите, приема указанията за водене за пре­
говорите, разрешава подписването и сключва 
споразуменията.
3. Комисията или върховният представител 
на Съюза по въпросите на външните работи 
и политиката на сигурност представят, когато 
предвиденото споразумение се отнася изклю­
чително или предимно до общата външна 
политика и политика на сигурност, препоръки 
до Съвета, който приема решение, с което 
разрешава започването на преговорите и назна­
чава, в зависимост от областта на предвиденото 
споразумение, преговарящ или ръководител на 
преговарящия екип на Съюза.
4. Съветът може да дава указания до прего­
варящия и да определи специален комитет, като 
преговорите трябва да се водят в консултация 
с този комитет.
5. Съветът, по предложение на прегова­
рящия, приема решение, с което разрешава 
подписването на споразумението, както и при 
необходимост, временното му прилагане преди 
влизането му в сила.
6. Съветът, по предложение на преговаря­
щия, приема решение за сключване на спора­
зумението.
С изключение на случаите, когато спора­
зумението се отнася изключително до общата 
външна политика и политика на сигурност, 
Съветът приема решението за сключване на 
споразумението:
а) след одобрение от Европейския парламент 
в следните случаи:
i) споразумения за асоцииране;
ii) споразумение за присъединяване на Съ­
юза към Европейската конвенция за защита на 
правата на човека и основните свободи;
iii) споразумения за създаване на специфична 
институционална рамка чрез организиране на 
процедури за сътрудничество;
iv) споразумения със значителни финансови 
последствия за Съюза;
v) споразумения в области, за които се при­
лага или обикновената законодателна процеду­
ра, или специалната законодателна процедура, 
когато се изисква одобрение от Европейския 
парламент.
Европейският парламент и Съветът могат, в 
случай на спешност, да се споразумеят за срок 
за даване на одобрението.
б) след консултация с Европейския парламент 
в останалите случаи. Европейският парламент 
представя становището си в срок, който Съветът 
може да определи в зависимост от спешността 
на въпроса. При липса на становище в опре­
деления срок Съветът може да действа.
7. Чрез дерогация от параграфи  5, 6 и 9 
Съветът може, с решението за сключването на 
дадено споразумение, да упълномощи преговаря­
щия да одобри измененията по споразумението 
от името на Съюза, когато това споразумение 
предвижда, че измененията трябва да бъдат 
приети съгласно опростена процедура или от 
създаден от споразумението орган. Съветът 
може да включи специфични условия при 
упълномощаването. 
8. По време на цялата процедура Съветът 
действа с квалифицирано мнозинство.
Въпреки това той действа с единодушие, 
когато споразумението се отнася до област, 
за която се изисква единодушие за приемане 
на акт на Съюза, както и за споразуменията 
за асоцииране и за споразуменията, посоче­
ни в член 188 З, със страните-кандидатки за 
членство. Съветът действа с единодушие и 
относно споразумението за присъединяване на 
Съюза към Европейската конвенция за защита 
на правата на човека и основните свободи; 
решението относно сключването на това спо­
разумение влиза в сила след одобряването му 
от държавите-членки в съответствие с техните 
конституционни изисквания.
9. Съветът, по предложение на Комисията 
или на върховния представител на Съюза по 
въпросите на външните работи и политиката 
на сигурност, приема решение за спиране на 
прилагането на дадено споразумение и устано­
вяване на позициите, които трябва да се заемат 
от името на Съюза в рамките на орган, създа­
ден със споразумение, когато този орган има 
за задача да приема актове с правно действие, 
с изключение на актовете за допълнение или 
изменение на институционалната рамка на 
споразумението.
10. Европейският парламент получава не­
забавно изчерпателна информация на всички 
етапи на процедурата.
11. Държава-членка, Европейският парла­
мент, Съветът или Комисията могат да поискат 
становището на Съда относно съвместимостта 
на предвидено споразумение с Договорите. В 
случай на отрицателно становище от страна на