Държавен вестник, бр. 21, 2007 г., стр. 45

Б Р О Й  21
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
животни на възраст от 3 месеца до година, 35 % от
животни от една до две години и 15 % от животни
над две години;
—в регионите, където интензивността на лова е
слаба или липсва, проби се вземат от най-малко 32
животни от всяка една от трите възрастови групи;
—пробите се вземат в кратък период, за пред-
почитане по-малко от месец;
—възрастта на животните се определя по зъбите.
4. Вземането на проби за вирусологично из-
следване от отстреляни или открити мъртви диви
свине трябва да се извършва съгласно разпоредби-
те на глава V, част Б, т. 1.
Когато се счете за необходимо да се извърши
вирусологичен контрол на отстреляните на лов
животни, той се прави приоритетно върху живот-
ни на възраст от три месеца до година.
5. Всички проби, които трябва да бъдат изпра-
тени в лабораторията, трябва да се придружават
от въпросника, посочен в чл. 29, ал. 3.
Г л а в а  V
ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ И КРИТЕРИИ ЗА ВЗЕМА-
НЕ И ТРАНСПОРТИРАНЕ НА ПРОБИТЕ
А. Общи процедури и критерии
1. Преди да се вземат проби от съмнителен
животновъден обект, се съставя карта на обекта и
се определят епидемиологичните подразделения.
2. Във всички случаи, когато е необходимо
вземането на повторни проби, всички свине, от
които се вземат проби, се маркират по специфи-
чен начин, така че от тях да могат да се вземат
лесно нови проби.
3. Без да се нарушава глава I, част А, т. 5, буква
“б”, проби за серологично изследване не трябва да
се вземат от прасенца на възраст под 8 седмици.
4. Всички проби се изпращат в лабораторията
заедно с подходящите формуляри съгласно пред-
писанията на компетентния орган. Формулярите
съдържат данни за историята на изследваните
животни и установените след смъртта клинични
признаци или лезии.
При свинете, държани в животновъдни обекти,
се дава ясна информация за възрастта, категория-
та и обекта по произход на всички животни, от
които се вземат проби. Препоръчва се местона-
хождението на всяка една от свинете, от които се
вземат проби в обекта, да се регистрира едновре-
менно с уникалния идентификационен номер на
марката є.
Б. Вземане на проби за вирусологично изследване
1. Тъканите от тонзилите, далака и бъбреците
на умрелите или умъртвени свине са най-подхо-
дящите проби за откриване на вируса, антигена
или генома на класическата чума по свинете. Ос-
вен това се препоръчва да се вземат две проби от
други лимфни тъкани като ретрофарингеалните,
паротидните, мандибуларните или мезентерийни-
те лимфни възли, както и проба от илеума. При
наличие на автолиза в труповете за предпочита-
не са проби от цяла дълга кост или от стернума.
2. От животните с признаци на треска или дру-
ги признаци на заболяване трябва да се вземат
проби от несъсирена или съсирена кръв, в съот-
ветствие с инструкциите на компетентния орган.
3. Препоръчва се да се направят вирусологични
изследвания на болните животни. Тези изследва-
ния обикновено имат ограничено значение, кога-
то се прилагат за наблюдение на животни, при
които не се наблюдават клинични признаци. Ако
обаче вземането на проби с широк обхват цели да
се открие вирусът на класическата чума по свине-
те през инкубационния му период, най-подходящи
са пробите от тонзилите.
В. Транспорт на пробите
1. Препоръчва се всички проби:
—да се транспортират и складират в непропуск-
ливи съдове,
—да не се замразяват дълбоко, но да се съхра-
няват на хладно при хладилна температура,
—да се доставят в лабораторията възможно най-
бързо,
—да се поставят опаковани в хладилна чанта, а
не в контакт с лед,
—от тъкани и органи се поставят в херметично
затворен и прилежно етикетиран полиетиленов
плик; след това се поставят в големи устойчиви
съдове, обвити с абсорбиращ материал, достатъ-
чен за защита от повреда и за абсорбиране при
евентуално изтичане,
—по възможност директно се транспортират
до лабораторията от компетентни лица, за да се
гарантира бърз и надежден транспорт.
2. От външната страна на опаковката се отбе-
лязва адресът на лабораторията получател и на
видимо място се поставя следното указание: “Па-
тологичен материал от животински произход.
Нетрайно. Чупливо. Да се отвори единствено в
лаборатория за класическа чума по свинете.”
3. Лабораторията, за която са предназначени
пробите, предварително се информира за момента
и обстоятелствата около пристигането на пробите.
4. При транспорта на проби със самолет до
референтната лаборатория на Общността за кла-
сическа чума по свинете от държавите членки, с
изключение на Германия, или от трети страни,
на опаковката се поставя етикет съгласно разпо-
редбите на Международната асоциация за възду-
шен транспорт.
Г л а в а V I
ПРИНЦИПИ И ИЗПОЛЗВАНЕ НА ВИРУСО-
ЛОГИЧНИТЕ ТЕСТОВЕ И ОЦЕНКА НА РЕЗУЛ-
ТАТИТЕ ОТ ТЯХ
А. Откриване на антиген на вируса
1. Пряк имунофлуоресцентен метод
Принципът на метода е детекция на антиген
на вируса във фини криосрезове от органи на сви-
не със съмнение за инфекция с вируса на класи-
ческата чума по свинете. Вътреклетъчният анти-
ген се открива с помощта на антитяло, конюгира-
но с флуоресцеин-изотиоцианат (ФИТЦ). Всеки
положителен резултат се потвърждава с повтаря-
не на реакцията с помощта на специфично мо-
ноклонално антитяло.
Най-подходящи органи са сливиците, бъбреци-
те, далакът, лимфните възли и дебелото черво. При
дивите свине може да се използва и натривка от
костен мозък, ако гореизброените органи не са на
разположение или са загнили.