Държавен вестник, бр. 90, 2002 г., стр. 29

Б Р О Й  90
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
а) да са равни, сухи и твърди и да не позволят
подхлъзване;
б) да са конструирани и поддържани по на-
чин, изключващ нараняване и страдание на
животните;
в) да са съобразени с размера и теглото на
животните;
г) да имат гладка и устойчива на механично
почистване и дезинфекция повърхност—при
липса на постеля;
д) най-малко 0,95 кв. м от площта по т. 6,
буква “а” и най-малко 1,3 кв. м от площта по
т. 6, буква “б” да представлява плътен гладък
под, като не повече от 15 % от него може да е с
дренажни отвори;
е) да имат суха и безвредна постеля;
9. да имат изкуствено осветление—не по-
малко от 40 лукса през деня с намаляваща през
нощта интензивност до 30 лукса;
10. максимално ниво на шум—не повече от
85 децибела;
11. да имат съоръжения за хранене и поене
на животните, изградени по начин, който не
допуска замърсяване на фуража и водата;
12. да са конструирани по начин, който оси-
гурява на животните:
а) достъп до удобно, подходящо дренирано и
чисто място за лежане, което позволява всички
животни да легнат едновременно;
б) възможност да се изправят нормално и да
се виждат помежду си;
13. да осигуряват възможност на животни-
те за постоянен достъп до достатъчно коли-
чество слама, сено, дървесина, дървени стър-
готини, гъбен компост, торф или смес от таки-
ва материали при условие, че те не застраша-
ват здравето им.
(2) Когато свинете се отглеждат групово в
помещения с бетонен решетъчен под, мак-
сималната ширина на отворите и минимална-
та ширина на преградките трябва да бъде съ-
ответно:
1. 11 мм и 50 мм—за бозаещи прасета;
2. 14 мм и 50 мм—за подрастващи прасета;
3. 18 мм и 80 мм—за прасета за угояване;
4. 20 мм и 80 мм—за женски свине след пър-
во заплождане и свине майки.
(3) Когато животните по ал. 1, т. 6 се от-
глеждат в групи:
а) до 6 животни—свободното подово прост-
ранство се увеличава с 10 %;
б) над 40 животни—свободното подово про-
странство може да се намали с 10 %.
Чл. 3. Собствениците или ръководителите на
свиневъдни обекти:
1. проверяват ежедневно здравословното
състояние на животните;
2. незабавно отделят в помещение със суха
постеля наранени или показващи признаци на
заболяване животни, открити при проверките
по т. 1, и уведомяват обслужващия ветерина-
рен лекар;
3. отделят от групата свинете с повишена
агресивност и прояви на канибализъм и уве-
домяват обслужващия ветеринарен лекар,
който трябва да извърши медикаментозното
им третиране;
4. ежедневно почистват и периодично дезин-
фекцират помещенията, боксовете, съоръжени-
ята и инвентара;
5. най-малко веднъж дневно хранят живот-
ните с фураж, който съответства на тяхната
възраст, технологична група и тегло, и им оси-
гуряват постоянно прясна вода за пиене;
6. осигуряват достъп на всички свине на въз-
раст над две седмици до хранилките и поилките;
7. ежедневно проверяват автоматичните
линии и механичните съоръжения (ако в обек-
та има такива) и незабавно отстраняват въз-
никналите повреди, а ако това е невъзможно—
осигуряват хранене, поене и поддържане на
зоохигиенните изисквания по други начини;
8. не използват методи на отглеждане, при
които свинете майки и женските свине след
първо заплождане се държат вързани.
Чл. 4. (1) При отглеждане на различните
категории свине трябва да се спазват следните
специфични изисквания:
1. за нерези:
а) боксовете да са конструирани по начин, кой-
то позволява животните да се обръщат свободно,
да се чуват, виждат и подушват помежду си;
б) площта на бокса да е най-малко 6 кв. м;
в) когато в боксовете се извършва естестве-
но заплождане, те трябва да бъдат без прегради
и да имат свободна подова площ най-малко 10
кв. м за всеки нерез;
г) температурата на въздуха в помещенията
за отглеждане да се поддържа между 8 и 25 °С;
2. за свине майки и женски свине след първо
заплождане:
а) да се отглеждат групово през периода от
четвъртата седмица след заплождането до една
седмица преди очакваното раждане; през сед-
мицата преди очакваното раждане и по време
на него могат да се държат в изолирани родил-
ни боксове;
б) помещението, в което се отглежда група-
та, да има дължина най-малко 2,8 м, а в случа-
ите, когато групата е по-малка от 6 животни—
най-малко 2,4 м;
в) в стопанства, в които се отглеждат по-
малко от 10 животни, те могат да бъдат наста-
нявани в индивидуални боксове през периодите
по буква “а” при условие, че имат възможност
да се обръщат;
г) да им е осигурен постоянен достъп до
материал от видовете по чл. 2, ал. 1, т. 13;
д) при групово отглеждане трябва да бъдат
хранени по начин, който дава възможност вся-
ко животно да получи достатъчно количество
обемисти, влакнести и високоенергийни храни;
е) когато е необходимо, да се третират сре-
щу екто- и ендопаразити;