Държавен вестник, бр. 35, 2002 г., стр. 3

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
В определения срок са постъпили станови-
ща от НС, МС, СЕМ, КРС и БМК.
Конституционният съд, за да се произнесе
по искането, взе предвид следното:
А. По параграф 1, с който в чл. 3, ал. 2 са
добавени думите “или регистрации”; § 6, с
който в чл. 20, ал. 1 са добавени думите “чрез
регистрирането или”; § 13, с който в чл. 32,
ал. 1 е създадена нова т. 16, § 23, с който в
чл. 102, ал. 1, т. 2 са добавени думите “такси
за регистриране”; § 25, с който в чл. 105 е
създадена нова ал. 6; § 46, с който в раздел IV
е създаден чл. 125а; § 48, с който е създаден
чл. 126а, ал. 3 и 4, и § 53.
 Вносителите твърдят, че законът предвиж-
да лицензионен и регистрационен режим за
създаване и разпространение на радио- и теле-
визионни програми. От тази гледна точка спо-
ред тях ЗИДЗРТ противоречи на чл. 19, ал. 2 от
Конституцията, тъй като регламентира два раз-
лични по съдържание и тежест правни режима
за една и съща дейност.
Комисията за регулиране на съобщенията
счита, че правата на аудиторията следва да бъдат
еднакво гарантирани без оглед на средата на
пренос на програмите. В този смисъл поддър-
жа, че “трябва да се подкрепи искането на на-
родните представители, че ако според законо-
дателя равнището на законова защита е доста-
тъчно, то лицензионният режим трябва да бъде
отменен по отношение на всички и бъде заме-
нен с регистрационен”.
Становищата на НС, МС, СЕМ, БМК, като
се изключат нюансите в интерпретацията на
оспорените текстове на закона, могат да се
обобщят—различия в регламентацията на дей-
ността на операторите за наземно разпростра-
нение на програми, от една страна, и тези, ко-
ито разпространяват програми, от друга, чрез
способи, различни от наземния, наистина съ-
ществуват, но те са обусловени от факта, че дър-
жавата упражнява суверенни права в областта
на ограничения радиочестотен спектър.
Разпоредбата на чл. 19, ал. 2 от Конституци-
ята в първата си хипотеза гласи, че законът
създава и гарантира на всички граждани и юри-
дически лица еднакви правни условия за сто-
панска дейност. Това ще рече, че държавата
трябва да изгради такава система на регулира-
не, която да гарантира еднакви правни условия
за всички граждани и юридически лица в ця-
лостния аспект на нейното съдържание—въз-
никване, същност и прекратяване.
Наред с това трябва да се отбележи, че ра-
дио- и телевизионните оператори независимо
от спецификата на радио- и телевизионната
дейност, която се изразява главно в информа-
ционни, социални, културни и политически
функции, осъществяват и дейност с определена
стопанска насоченост. Непосредствените инвес-
тиции на операторите в отделните медии, рек-
ламата, чрез която се застъпват интересите на
производителите, информацията от всякакъв
вид пряко или косвено съдействат за обраще-
нието на капитали. Поради това радио- и теле-
визионната дейност, осъществявана не само от
търговските, но и от обществените радио- и
телевизионни оператори, регламентирани от
ЗРТ, трябва да бъде съобразена с разпоредбите
на Конституцията, отнасящи се до дейността
на стопанските субекти.
Радиочестотният спектър на страната е в
строго определени граници, посочени в § 1, т. 21
от преходните и заключителни разпоредби на
Закона за далекосъобщенията (ЗД). Текстът е
последица от международно съглашение, по
което нашата държава е страна.
На първо място, трябва да се има предвид,
че лицензионният режим е наложителен към
настоящо време с оглед на изричната разпоред-
ба на чл. 18, ал. 3 и 5 от Конституцията, според
която държавата осъществява суверенни права
по отношение на радиочестотния спектър. На
второ, наличието на ограничен радиочестотен
спектър налага държавна намеса и в друга на-
сока—да не се нарушават международните до-
говорености и на кандидатите за оператори за
наземна радио- и телевизионна дейност да бъде
осигурен незает радиочестотен ресурс.
Казаното налага извода, че лицензионният
режим е проекция на конституционното задъл-
жение на държавата да разпределя наличните
честоти (Решение № 21 от 14.ХI.1996 г. по к.д.
№ 19 от 1996 г., т. 5) и на обективната ограниче-
ност на честотния ресурс за наземно разпрост-
ранение на радио- и телевизионни програми.
Разпоредбите на § 46, с който е създаден
чл. 125а и следващите от ЗИДЗРТ уреждат раз-
пространението на програми чрез техничес-
ки способи, различни от наземния—чрез ре-
гистрация.
Регистрационният режим е стъпка към де-
регулация на медийната дейност. Улесняват се
операторите, които желаят да упражняват ра-
дио- и телевизионна дейност чрез регистрация
относно: процедура, която е облекчена в срав-
нение с лицензионната; обхват, който няма
връзка с ограничения честотен ресурс; срок, тъй
като не се използват ограничени честоти. Раз-
ширява се и обсегът на лицата да търсят, полу-
чават и разпространяват информация—чл. 41
от Конституцията. Или режимът е в съзвучие с
прогласеното от Конституцията право на сво-
бодна стопанска инициатива.
Логично е да се приеме при това положение,
че наличието на обективни предпоставки за
лицензиране на наземното радио- и телевизи-
онно излъчване не трябва да има за последица
въвеждането на аналогичен режим и за остана-
лите оператори, създаващи програми за раз-
пространение чрез други технически способи.
 Наличието на равни правни условия за уп-
ражняване на стопанска дейност се съотнася с
правото на свободен избор как да се упражнява