Държавен вестник, бр. 63, 2003 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  63
чени до посочените в ал. 4, които, ако се извър-
шват чрез определено място, не биха направи-
ли това определено място място на стопанска
дейност съгласно разпоредбите на тази алинея.
6. Независимо от предходните разпоредби
на този член застрахователно предприятие на
едната договаряща държава се счита, освен в
случаите на презастраховане, че има място на
стопанска дейност в другата договаряща дър-
жава, ако събира застрахователни премии или
застрахова рискове на територията на тази дру-
га държава посредством лице, различно от пред-
ставител с независим статут.
7. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва дейност в тази
държава посредством брокер, общ комисионер
или друг представител с независим статут, при
условие че такива лица действат в обичайните
граници на своята дейност. Все пак, когато дей-
ностите на такъв представител са предназначе-
ни изцяло или почти изцяло за това предприя-
тие, той няма да се счита за представител с
независим статут по смисъла на тази алинея.
8. Обстоятелството, че дружество, което е
местно лице на едната договаряща държава,
контролира или е контролирано от дружество,
което е местно лице на другата договаряща
държава или което извършва стопанска дей-
ност в тази друга държава (чрез място на сто-
панска дейност или по друг начин), не прави
което и да е от дружествата място на стопанс-
ка дейност на другото.
Г л а в а  I I I
ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ НА ДОХОДИТЕ
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на една-
та договаряща държава от недвижимо имущес-
тво (включително доходи от селско и горско
стопанство), намиращо се в другата договаря-
ща държава, могат да се облагат с данъци в тази
друга държава.
2. Терминът “недвижимо имущество” има
съдържанието, което му придава законодател-
ството на договарящата държава, в която се
намира въпросното имущество. Терминът във
всички случаи включва имуществото, принад-
лежащо към недвижимото имущество, добитък
и оборудване, използвани в селското и горско-
то стопанство, правата, спрямо които се прила-
гат разпоредбите на общото законодателство
относно поземлената собственост, плодополз-
ването на недвижимо имущество, както и пра-
вата върху променливи или определени по раз-
мера си плащания, представляващи компенса-
ция  за разработването или за предоставяне на
правото за разработване на минерални залежи,
извори и други природни ресурси. Кораби, са-
молети, железопътни и шосейни транспортни
средства не се считат за недвижимо имущество.
3. Разпоредбата на ал. 1 се прилага по отно-
шение на доходи, получени от пряко използване,
отдаване под наем или използване под каквато
и да е друга форма на недвижимо имущество.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 3 се прилагат също
така и по отношение на доходи от недвижимо
имущество на предприятие и по отношение на
доходи от недвижимо имущество, използвано
за извършване на независими лични услуги.
Член 7
Печалби от стопанска дейност
1. Печалбите на предприятие на едната до-
говаряща държава се облагат само в тази дър-
жава, освен ако предприятието извършва сто-
панска дейност в другата договаряща държава
чрез намиращо се там място на стопанска дей-
ност. Ако предприятието извършва стопанска
дейност по този начин, печалбите на предпри-
ятието могат да се облагат в тази друга държа-
ва, но само такава част от тях, каквато е при-
числима към това място на стопанска дейност.
2. Като се има предвид разпоредбата на
ал. 3, когато предприятие на едната догова-
ряща държава извършва стопанска дейност в
другата договаряща държава чрез намиращо
се там място на стопанска дейност, във всяка
договаряща държава към това място на сто-
панска дейност ще се причисляват печалби-
те, които то би получило, ако беше различно
и отделно предприятие, извършващо същите
или подобни дейности при същите или подоб-
ни условия  и работещо напълно независимо
от предприятието, на което то е място на сто-
панска дейност.
3. При определянето на печалбите от място
на стопанска дейност се допуска приспадане на
разходите, извършени за мястото на стопанска
дейност, включително управленските и общи-
те административни разходи, извършени както
в държавата, в която се намира мястото на сто-
панска дейност, така и на всяко друго място.
4. Доколкото в едната договаряща държава
обичайно е възприето печалбите, които се при-
числяват към мястото на стопанска дейност, да
се определят на базата на разпределение на
съвкупната печалба на предприятието между
отделните му звена, ал. 2 няма да се счита огра-
ничаваща за тази договаряща държава да опре-
деля облагаемите печалби чрез така възприе-
тия обичаен начин на разпределение; посоче-
ният начин на разпределение обаче трябва да е
такъв, че резултатът да съответства на принци-
пите, съдържащи се в този член.
5. Не се причисляват печалби към мястото
на стопанска дейност само поради обикновена
покупка от това място на стопанска дейност на
стоки за предприятието.
6. За целите на предходните алинеи печал-
бите, причислими към мястото на стопанска
дейност, се определят ежегодно по един и същ
начин, освен ако не съществува сериозна и ос-
нователна причина за противното.