Държавен вестник, бр. 3, 2018 г., стр. 14

СТР.  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  3
МИНИСТЕРСТВА 
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО 
НА ТРУДА И СОЦИАЛНАТА 
ПОЛИТИКА
АДМИНИСТРАТИВНО 
СПОРАЗУМЕНИЕ 
за прилагането на Спогодбата за социална 
сигурност между Република България и 
Тунизийската република 
(Одобрено с Решение № 577 от 5 октомври 
2017 г. на Министерския съвет. В сила от 
датата на влизане в сила на спогодбата – 
1 май 2017 г.)
В съответствие с ал. 1 на чл. 17 от Спогод­
бата за социална сигурност между Република 
България и Тунизийската република, подпи­
сана на 1 октомври 2015 г. в Тунис (наричана 
по-долу за краткост „Спогодбата“), компе­
тентните органи на Договарящите страни се 
споразумяха за следното:
ЧАСТ I
О б щ и  р а з п о р е д б и
Член 1
Определения
Термините, използвани в настоящото Ад­
министративно споразумение, имат същото 
значение като в Спогодбата.
Член 2
Институции и Компетентни институции
1. Институциите и Компетентните инсти­
туции, посочени в ал. 2 на чл. 17 от Спогод­
бата, са:
(a) за България:
(i) Националният осигурителен институт 
(НОИ) – във връзка с пенсиите, посочени в 
ал. 1 (a) на чл. 2 от Спогодбата;
(ii) Националната агенция за приходи­
те (НАП) – във връзка с разпоредбите на 
Част II от Спогодбата;
(б) за Тунис:
(i) Националният социалноосигурителен 
фонд във връзка с пенсии за инвалидност, 
пенсии за прослужено време и старост и 
наследствените пенсии, в частния сектор, 
посочени в ал. 1 (б) на чл. 2 от Спогодбата;
(ii) Националният пенсионен и взаимо­
спомагателен фонд във връзка с държавните 
служители (публичен сектор) за обезщетения­
та, посочени в ал. 1 (б) на чл. 2 от Спогодбата. 
2. Институциите и Компетентните ин­
ституции, определени в ал. 1, се договарят 
за съвместните процедури и формуляри и 
друга кореспонденция, необходими за при­
лагане на Спогодбата и Административното 
споразумение.
ЧАСТ II
Р а з п о р е д б и  з а  п р и л о ­
ж и м о  з а к о н о д а т е л с т в о 
Член 3
Удостоверение за покритие
1. В случаите, когато законодателството на 
Договаряща страна е приложимо в съответ­
ствие с която и да е от разпоредбите на чл. 6, 
с изключение на ал. 1, чл. 7, чл. 8, ал. 3 на 
чл. 9 и чл. 10 от Спогодбата, институцията 
на тази Договаряща страна издава при по­
искване удостоверение, в което се посочва, 
че наетото или самостоятелно заетото лице, 
в зависимост от случая, остава подчинено на 
това законодателство. Това удостоверение е 
доказателство, че тези лица са освободени 
от осигурителните задължения на другата 
Договаряща се страна в степента, предвидена 
в материалния обхват на Спогодбата.
2. За целите на прилагане на ал. 2 и 3 на 
чл. 6 от Спогодбата посоченото в ал. 1 удосто­
верение се издава по искане на наетото лице 
и/или неговия работодател или самостоятелно 
заетото лице.
3. За целите на прилагане на ал. 4 на 
чл. 6, чл. 7, ал. 2 на чл. 8 и ал. 1 на чл. 9 от 
Спогодбата относно домашните помощници 
удостоверението по ал. 1 се издава по искане 
на наетото лице и/или неговия работодател.
4. За целите на прилагане на чл. 10 от 
Спогодбата в случаите, когато компетентният 
орган или институция на Договарящата се стра­
на, чието законодателство остава приложимо, 
няма възражения срещу съвместното искане 
на наетото лице и неговия работодател или 
самостоятелно заетото лице, същите следва 
да поискат в писмена форма съгласието на 
другата Договаряща страна. Институцията на 
първата Договаряща страна издава удосто­
верението, посочено в ал. 1, при условие, че 
институцията на другата Договаряща страна 
предостави писменото си съгласие. 
5. За целите на прилагане на ал. 3 от чл. 9 
от Спогодбата удостоверението по ал. 1 се 
издава от институцията на Договарящата 
страна, чието законодателство е избрано по 
искане на осигуреното лице, упражняващо 
правото си на избор на законодателство.
6. Удостоверението, посочено в ал. 1, се 
издава:
(a) в България: от Националната агенция 
за приходите;
(б) в Тунис: