Държавен вестник, бр. 44, 2006 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  44
нено или допълнено чрез информацията в тър-
говската документация, придружаваща текстил-
ните продукти.
Чл. 14. (1) Наименованията, описанията и
съдържанието на текстилните влакна по чл. 4—
11 и по приложение № 1 трябва ясно да се по-
сочат в търговската документация. Използва-
нето на съкращения в договорите за продажба
и фактурите не се допуска. Може да се изпол-
зва автоматизиран код за обработка на инфор-
мация, при условие че този код е обяснен в
същия документ.
(2) Когато текстилните продукти се предла-
гат за продажба на потребител, наименования-
та, описанието и спецификатът на съдържани-
ето на текстилните влакна по чл. 4—11 и в при-
ложение № 1 трябва да се посочват с ясен, раз-
бираем и еднакъв текст в рекламните, каталож-
ните и търговските документи, на опаковките,
етикетите и обозначенията.
(3) Когато се предоставят описания или ин-
формация, различни от определените в наред-
бата, те трябва да се дават отделно.
(4) Алинея 3 не се прилага за търговски мар-
ки и наименования на производители, които
могат да се посочат непосредствено преди или
след описанията, определени в наредбата.
(5) В случаите по ал. 4, когато търговска
марка или наименование на производител, обоз-
начени на текстилен продукт, който се предла-
га за продажба или е продаден на потребител,
са наименования или съдържат като прилага-
телно или като корен на дума някое от наиме-
нованията, определени в приложение № 1, или
наименование, което може да се обърка с тях,
търговската марка или наименованието на про-
изводителя трябва непосредствено да се пред-
хождат или последват от наименованията, опи-
санията или данните за съдържанието на текс-
тилни влакна, предвидени в чл. 4—11 и в прило-
жение № 1, с ясен и четим текст.
Чл. 15. (1) За текстилни продукти, предла-
гани за продажба или продавани на краен пот-
ребител на територията на Република Бълга-
рия, информацията, използвана за етикетиране
и обозначаване по чл. 13 и 14, трябва да се пре-
доставя и на български език.
(2) За макари, масури, чилета, кълбета или
каквито и да са други малки количества преж-
ди за шиене, кърпене и бродиране изисквания-
та на ал. 1 се прилагат само за общия етикет
върху опаковката или при представянето им.
(3) Когато отделни артикули от текстилни-
те продукти, определени в т. 18 от приложение
№ 2, са етикетирани, информацията може да е
на който и да е език на държава—членка на
Европейската общност.
Чл. 16. При етикетирането се допуска използ-
ване на описания и данни, различни от опреде-
лените в чл. 4, 5 и 8, свързани с характеристики-
те на продукта, когато тези описания и данни са
елемент на търговските практики.
Чл. 17. (1) Текстилни продукти, състоящи
се от два или повече компонента с различно
влакнесто съдържание, трябва да носят ети-
кет, посочващ влакнестото съдържание на все-
ки компонент.
(2) Изискването на ал. 1 не е задължително
за компоненти, съставляващи по-малко от 30
на сто от общата маса на продукта, без масата
на основните подплати.
(3) Когато два или повече текстилни про-
дукта имат едно и също влакнесто съдържание
и обикновено образуват цялостен продукт, те
трябва да носят само един етикет.
Чл. 18. (1) Етикетите на корсетните продук-
ти трябва да съдържат информация за влакнес-
тия им състав, включваща състава на целия
продукт или състава на отделните части, както
следва:
1. за сутиени—външния и вътрешния плат
на чашките и гърба;
2. за корсети—предницата, гърба и странич-
ните пристягащи елементи;
3. за корсети, комбинирани със сутиен—
външния и вътрешния плат на чашките, пред-
ните и задните пристягащи елементи и стра-
ничните части.
(2) Етикетите на корсетни продукти, раз-
лични от тези по ал. 1, трябва да съдържат
информация за влакнестия състав на целия
продукт или за състава на отделните му части
като цяло или поотделно. Такова етикетира-
не не е задължително за части, представлява-
щи по-малко от 10 на сто от общата маса на
продукта.
(3) Когато различните компоненти на кор-
сетните продукти носят отделни етикети, на
всеки етикет трябва ясно да е обозначено за
коя част на продукта се отнасят съответните
данни.
Чл. 19. Влакнестият състав на щамповани
платове трябва да се обозначи за целия про-
дукт, като може да се обозначат поотделно
съставът на основния плат и на щампованите
части с ясно посочване наименованията на от-
делните компоненти.
Чл. 20. При етикетиране на бродирани пла-
тове трябва да се даде информация за влакнес-
тия състав на целия продукт. Основният плат
и преждата за бродерия може да се означават
поотделно, но наименованията им трябва ясно
да се посочват. Когато бродираните части със-
тавляват по-малко от 10 на сто от повърхност-
та на продукта, се посочва само съставът на
основния плат.
Чл. 21. При етикетиране на прежди, със-
тоящи се от сърцевина и покритие от различ-
ни влакна, предоставяни за продажба на пот-
ребителите, трябва да се даде информация за
продукта като цяло. Съставът на сърцевина-
та и покритието може да се означават поот-
делно, но наименованията им трябва ясно да
се посочват.