Държавен вестник, бр. 37, 2003 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  37
4. Досегашната ал. 5 става ал. 7.
§ 54. Създава се чл. 180а:
“Чл. 180а. Стоките, които напускат митни-
ческата територия на страната, са под митни-
чески надзор. Те могат да бъдат обект на про-
верки от страна на митническите органи съг-
ласно действащите разпоредби. Стоките тряб-
ва да напуснат митническата територия на стра-
ната по определените от компетентните орга-
ни пътища и начини.”
§ 55. В чл. 189, ал. 1 след думите “митничес-
ките органи” се добавя “при отчитане на специ-
фичните разпоредби за режима транзит, опре-
делени в правилника”.
§ 56. В чл. 199, ал. 1 т. 7 се изменя така:
“7. неспазване на едно от условията, опреде-
лени за поставяне под съответния митнически
режим, както и за прилагане на намалени или
нулеви вносни митни сборове или за освобож-
даване от вносни митни сборове поради упот-
ребата на стоките за специфични цели;”.
§ 57. В чл. 201 се създава ал. 3:
“(3) Когато митническото законодателство
предвижда благоприятно тарифно третиране на
стоките поради тяхното естество или специфич-
ното им предназначение или частично или пъл-
но освобождаване от вносни или износни митни
сборове съгласно чл. 28, 88, 147, 181 и 183—185,
такова благоприятно тарифно третиране или
пълно или частично освобождаване от вносни
митни сборове се прилага в случаите на възник-
ване на вносно митническо задължение съглас-
но чл. 199, 200 и 201, при условие че действията
на заинтересуваното лице не са свързани с не-
добросъвестност или с груба небрежност и лице-
то докаже, че останалите условия за благопри-
ятното тарифно третиране или за пълното или
частичното освобождаване са изпълнени.”
§ 58. В чл. 202, ал. 1, т. 1 се създава изрече-
ние второ: “Когато митническата декларация
за поставяне под режим е изготвена въз основа
на информация, която води до частично или
пълно несъбиране на дължимите вносни митни
сборове, длъжник за плащане на митническото
задължение е и лицето, предоставило необхо-
димата информация за изготвяне на деклара-
цията и което е знаело или според обстоятел-
ствата е трябвало да знае, че информацията не
отговаря на истината.”
§ 59. В чл. 204 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 3 след думите “не е приключен” за-
петаята се заличава и се добавя “и мястото на
възникване на митническото задължение не
може да бъде определено по реда на ал. 1 и 2”.
2. Създава се нова ал. 4:
“(4) Когато наличната информация позво-
лява на митническите органи да установят, че
митническото задължение вече е възникна-
ло, когато стоките са били на друго място на
по-ранна дата, смята се, че митническото за-
дължение е възникнало на това място, което
може да бъде определено като местоположе-
ние на стоките в най-ранния момент, когато
може да се установи, че митническото задъл-
жение е възникнало.”
3. Досегашната ал. 4 става ал. 5.
§ 60. В чл. 206 ал. 3 се изменя така:
“(3) Уведомяването на длъжника не може
да бъде извършено след изтичането на 3-го-
дишен срок от датата на възникване на мит-
ническото задължение. Този срок спира да
тече от момента на подаване на жалба по
смисъла на чл. 220 за времето на производст-
вото по обжалване.”
§ 61. В глава двадесет и шеста се създава
раздел Iа с чл. 206а—206в:
“Раздел Iа
Налагане на обезпечителни мерки
от митническите органи
Чл. 206а. (1)  Когато плащането на митни-
те сборове и другите държавни вземания, съ-
бирани от митническите органи, не е обезпе-
чено по реда на глава двадесет и четвърта, мит-
ническите органи могат да налагат следните
обезпечителни мерки:
1. запор на движими вещи и вземания на
длъжника, включително по сметки в банки;
2. запор върху стоки в оборот;
3. възбрана върху недвижими имоти.
(2) Обезпечителните мерки се налагат, ко-
гато без тях ще бъде невъзможно или ще се
затрудни събирането на митните сборове и дру-
гите държавни вземания, събирани от митни-
ческите органи.
(3) Обезпечителните мерки се налагат в съ-
ответствие с размера на митните сборове и дру-
гите държавни вземания, събирани от митни-
ческите органи.
(4) Мерките по ал. 1 не могат да се налагат
върху имуществата, върху които не може да се
насочва принудително изпълнение, освен със
съгласието на длъжника, както и върху възнаг-
ражденията срещу труд до размерите, опреде-
лени в Данъчния процесуален кодекс.
Чл. 206б. Обезпечителните мерки се нала-
гат с постановление на началника на митни-
цата, в района на която е установен размерът
на подлежащото на обезпечаване митничес-
ко задължение или друго публично държавно
вземане.
Чл. 206в. За неуредените в този раздел въп-
роси се прилагат разпоредбите на глава седем-
надесета от Данъчния процесуален кодекс.”
§ 62. В чл. 211в, ал. 1 т. 7 се отменя.
§ 63. Създава се чл. 219а:
“Чл. 219а. За възстановените митни сборове
не се дължат лихви. В случаите, когато митни-
те сборове са определени с незаконосъобразен
акт на митническите органи, недължимо зап-
латените суми се връщат със законната лихва.”
§ 64. В чл. 226 се правят следните изменения
и допълнения: