Държавен вестник, бр. 17, 2011 г., стр. 53

БРОЙ  17	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
за приемането му в оспорената част не могат 
да бъдат възприети като такива за преустано­
вяването на извършвана в продължение на 37 
години добра административна практика за 
единственото в България официално издаване 
на хартиен носител на пълните текстове на 
приеманите в страната нормативни актове, 
в т.ч. след измененията им, с възможности 
за ежемесечна актуализация, архивиране на 
отменените текстове и указател за лесна упо­
треба. С оглед осигуряването на правото на 
гражданите да получават информация относ­
но действащото в страната законодателство 
(включително при невъзможност за част от 
тях да извършват справки в поддържаните 
на електронен носител от частни търговски 
дружества правно-информационни системи, 
тъй като за целта е необходимо да разполагат 
с компютърни конфигурации и абонамент за 
тези системи) не би могло да се приеме, че 
горепосочената дейност е лишена от място в 
държавната администрация. Още повече без 
изложени други съображения в тази връзка, 
освен че публикуването на нормативните 
актове в сборник „Нормативни актове“ няма 
самостоятелно правно значение, което, макар 
и вярно, не отговаря на въпроса отпаднала ли 
е необходимостта от издаване на сборника. 
При липсата на ясно дефиниране на пробле­
ма, който следва да бъде разрешен, и цел на 
приемането на акта на Министерския съвет 
в оспорените части, касаещи закриването и 
ликвидацията на редакция „Нормативни ак­
тове“, както и на обосновка на ефикасността 
или ефективността на възприетото разрешение 
на въпроса за съществуването на редакция 
„Нормативни актове“, не е било възможно 
извършването на изследване в изпълнение 
на императивните изисквания по чл. 54, ал. 1 
и 2 и чл. 59, ал. 1, т. 4 във връзка с ал. 4 от 
приложимия УПМСНА на ползите и вредите, 
които това разрешение ще донесе за общество­
то или конкретни групи лица, нито оценка на 
въздействието му върху държавния бюджет. 
Предвид изложеното настоящият петчленен 
състав на Първа колегия на ВАС счита, че 
като е приела, че ПМС № 229 от 2009 г. е 
законосъобразно в частта му по чл. 3, ал. 2, 
ал. 4, т. 2 и от ал. 5 думите „...и 2“, както 
и § 2, т. 4 от допълнителните разпоредби, 
първата инстанция е постановила необосно­
вано решение в противоречие с приложимия 
материален закон. Поради това обжалваният 
съдебен акт в посочената част следва да бъде 
отменен. С оглед изяснеността на спора от­
носно законосъобразността на горепосочените 
разпоредби на ПМС № 229 от 2009 г. следва да 
бъде постановено ново решение по същество 
на спора, с което същите да бъдат отменени. 
С оглед изхода от спора, включително по 
жалбите, подадени от Красимир Георгиев 
Гочев и Георги Пантелеев Добрев – ищци по 
присъединените за общо разглеждане искови 
молби за присъждане на имуществени вреди 
в резултат от незаконосъобразен акт на МС, 
настоящият състав взе предвид, че и двамата 
ищци не са установили по несъмнен начин 
претендираните от тях размери на понесени 
вреди от 1100 лв., ведно с лихви считано 
от 01.01.2010 г. – за Красимир Гочев, и от 
6080 лв., ведно с лихви от 01.01.2010 г., както 
и по 70 лв. месечно, ведно с лихви от същата 
дата – за Георги Добрев. Свидетелите, дове­
дени от първия посочен ищец, изслушани в 
открито съдебно заседание на 17.11.2009 г., 
установяват ползването от него на сборника 
„Нормативни актове“, но не и размера на 
претърпените вреди, нито пряката им причин­
но-следствена връзка с оспорения акт на МС. 
Съдът не приема наведените от тези страни 
доводи, че следва размерите на понесените от 
тях имуществени вреди да бъдат определени 
като аритметическо изчисление на сумите, 
изплатени до момента на предявяване на ис­
ковете, за първоначална покупка и абонамент 
за периодично актуализиране на изданието. 
Притежаваните от Красимир Гочев и Георги 
Добрев сборници „Нормативни актове“ не­
съмнено са използвани през годините, през 
които са обновявани, респективно са донесли 
ползи на своите собственици, относно които 
липсва механизъм на приспадане от посоче­
ните суми. Предвид изложеното настоящият 
съдебен състав счита, че обжалваното решение 
на тричленен състав на ВАС в частта, в която 
са отхвърлени като неоснователни исковете, 
предявени от Красимир Георгиев Гочев и Ге­
орги Пантелеев Добрев на основание чл. 203 и 
сл. АПК, макар и по различни от изложените 
в него съображения, е правилно като краен 
резултат и следва да бъде оставено в сила. 
Предвид изхода от спора относно зако­
носъобразността на обжалваните от него 
разпоредби от ПМС № 229 от 2009 г. осно­
вателно е предявеното от Георги Пантелеев 
Добрев искане за присъждане на разноски. 
Поради това Министерският съвет следва да 
бъде осъден да му заплати сумата от 55 лв., 
представляваща общ размер на разноските, 
направени от това лице в производството по 
делото за двете инстанции, за държавни такси 
и внесена част от депозит за вещо лице. Ис­
кането за присъждане на разноски, направено 
от касатора Марин Колев Тодоров, е неосно­
вателно предвид частичната недопустимост 
на подадената от това лице жалба. 
Водим от горното и на основание чл. 221, 
ал. 2 и 3 АПК, Върховният административен 
съд, петчленен състав на Първа колегия,
Р Е Ш И :
Отменя Решение № 10407 от 09.08.2010 г., 
постановено по адм. дело № 14326/2009 на 
Върховния административен съд, първо отде­