Държавен вестник, бр. 97, 2002 г., стр. 93

Б Р О Й  97
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  93
КЗОО и ЗДДПО по всяко време да могат да се
разпореждат с набраните суми по индивидуал-
ните си партиди, ако пожелаят да ги прехвър-
лят в друг пенсионен фонд или да упражнят
даденото им от закона право да ги изтеглят
еднократно. Нещо повече, със създаването на
резервите по т. 3.4, т. 4.9 и т. 4.12 отчитането на
загубите ще бъде за сметка на осигурените лица
и ще рефлектира върху техните интереси, защо-
то с въвеждането на обективна, невиновна от-
говорност в обжалваното постановление загу-
бата от инвестирането на активите ще се отчи-
та като намаление на пенсионните резерви на
пенсионноосигурителните дружества, тъй като
активите на съответния пенсионен фонд се със-
тоят само от паричните вноски на осигурените
лица и дохода, който се реализира от тях, пред-
вид инвестирането им съгласно чл. 176 КЗОО и
чл. 44 ЗДДПО, намален с таксите и удръжките,
предвидени в чл. 131, ал. 1 във връзка с чл. 129,
ал. 1 и 2 КЗОО и чл. 11, ал. 1 ЗДДПО. Други
доходи пенсионните фондове нямат предвид
специфичния им характер и създаването им за
извършване на дейност по набиране на допъл-
нителни пенсионноосигурителни вноски и изп-
лащането на допълнителни пенсии, като натру-
паните средства се капитализират в индивиду-
алната партида на всяко осигурено лице. Оси-
гурителните дружества имат предмет на дей-
ност само пенсионно осигуряване и нямат пра-
во да извършват търговски сделки, които не са
пряко свързани с дейността им. Следователно
доходността им е ограничена и законодателят
не е предвидил отговорност за обезщетяване на
отрицателната доходност на пенсионните фон-
дове вследствие на невиновно поведение на пен-
сионноосигурителните дружества, които по за-
кон управляват средствата на пенсионните фон-
дове. След като законодателят не е предвидил
обективната невиновна отговорност на пенси-
онноосигурителните дружества, незаконосъоб-
разно е с подзаконов нормативен акт, каквото
представлява постановлението, издадено от Ми-
нистерския съвет, да се въвежда такава отго-
ворност. Със създаването в НСС-26 на резерви,
които да отчитат загуби от инвестиране на ак-
тивите на съответния пенсионен фонд за смет-
ка на пенсионните резерви на пенсионноосигу-
рителните дружества, ще се накърнят интере-
сите на осигурените лица. Освен това изрично
в разпоредбата на чл. 193 КЗОО изрично е ука-
зано, че Държавната агенция за осигурителен
надзор определя минималното равнище на до-
ходност, която трябва да реализират пенсион-
ноосигурителните дружества при инвестиране
активите на пенсионните фондове, като в ал. 2
на същата разпоредба е прието, че при неизпъл-
нение на тези изисквания на агенцията послед-
ната определя срок за представяне на икономи-
чески план за подобряване дейността на съот-
ветното пенсионноосигурително дружество. Тази
разпоредба защитава правата на осигурените
лица. Въведено е задължение за пенсионнооси-
гурителните дружества да представят икономи-
ческа обосновка с цел реализиране на минимал-
ната доходност, която се определя от Дирекци-
ята за осигурителен надзор, но не се предвижда
отчитане на загубите, респ. заплащане на разли-
ката до тази минимална доходност, така както е
прието в атакуваните от жалбоподателите раз-
поредби на ПМС № 37 от 2002 г.
С оглед изложените мотиви Върховният
административен съд в настоящия си петчле-
нен състав счита, че жалбата е основателна, а
атакуваните разпоредби на НСС-26 и по-кон-
кретно относно т. 3.4 във връзка с т. 4.9, заедно
с т. IV, раздел “Наименование на приходите”
от приложение № 2 към НСС-26 и т. IV от при-
ложение № 3 към същия стандарт и т. 4.12 и
буква “А”, раздел “Пасив” от приложение № 1
към НСС-26 следва да бъдат отменени като не-
законосъобразни и противоречащи на матери-
алноправните разпоредби на КЗОО и ЗДДПО,
посочени по-горе.
Предвид изхода на делото и направеното
искане в жалбата ще следва в полза на жалбо-
подателите да се присъдят направените по де-
лото разноски в размер 1000 лв. на основание
чл. 64, ал. 1 ГПК във връзка с чл. 49 ЗВАС.
Водим от гореизложеното и в същия смисъл
Върховният административен съд, петчленен
състав,
Р Е Ш И :
Отменя т. 3.4 и т. 4.9, заедно с т. IV, раздел
“Наименование на приходите” от приложение
№ 2 към НСС-26 и т. IV от приложение № 3 към
същия стандарт и т. 4.12 и буква “А”, раздел
“Пасив” от приложение № 1 към НСС-26 от
Постановление № 37 от 2002 г. (ДВ, бр. 22 от
2002 г.), с което е изменено ПМС № 65 от 1998 г.
за приемане на Национални счетоводни стан-
дарти и Национален сметкоплан.
Осъжда Министерския съвет на Република
България да заплати на “Ай Ен Джи пенсион-
ноосигурително дружество”—АД, София, бул.
Д-р Г.М. Димитров 16, “Българско пенсионно-
осигурително дружество”—АД, София, ул. Не-
забравка 25, “Пенсионноосигурително акцио-
нерно дружество Нютон сила”—АД, София,
ул. Искър 9, “Пенсионноосигурително дружес-
тво Алианц България”—АД, София, ул. Дамян
Груев 42, “Пенсионноосигурително дружество
Лукойл—Гарант”—АД, София, бул. Черни връх
59А, “Пенсионноосигурителна компания Дове-
рие”—АД, София, ул. Дунав 5, “Пенсионнооси-
гурителна компания Съгласие”—АД, София,
бул. Княз Ал. Дондуков 79—81, и “Спестовно
кооперативна пенсионноосигурителна компа-
ния Родина”—АД, София, ул. Шипка 3, напра-
вените по делото разноски в размер 1000 лв.
Решението е окончателно и влиза в сила от
деня на обнародването му в официалния раздел
на “Държавен вестник”.
Председател: Вл. Славов
55135