Държавен вестник, бр. 24, 2015 г., стр. 7

БРОЙ  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
3. В ал. 6 думите „чл. 250д“ се заменят с 
„чл. 251е“.
§ 5. В чл. 332а думите „чл. 250а“ се заменят 
с „чл. 251б“.
§ 6. В § 80, ал. 1 от преходните и заключи-
телните разпоредби на Закона за изменение 
и допълнение на Закона за електронните 
съобщения (ДВ, бр. 17 от 2009 г.) думите 
„чл. 251а“ се заменят с „чл. 251и“.
Заключителни разпоредби
§ 7. В Наказателния кодекс (обн., ДВ, 
бр. 26 от 1968 г.; попр., бр. 29 от 1968 г.; изм., 
бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и 27 от 1973 г., бр. 89 
от 1974 г., бр. 95 от 1975 г., бр. 3 от 1977 г., 
бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г., бр. 28 от 
1982 г.; попр., бр. 31 от 1982 г.; изм., бр. 44 от 
1984 г., бр. 41 и 79 от 1985 г.; попр., бр. 80 от 
1985 г.; изм., бр. 89 от 1986 г.; попр., бр. 90 от 
1986 г.; изм., бр. 37, 91 и 99 от 1989 г., бр. 10, 
31 и 81 от 1990 г., бр. 1 и 86 от 1991 г.; попр., 
бр. 90 от 1991 г.; изм., бр. 105 от 1991 г., 
бр. 54 от 1992 г., бр. 10 от 1993 г., бр. 50 от 
1995 г.; Решение № 19 на Конституционния 
съд от 1995 г. – бр. 97 от 1995 г.; изм., бр. 102 
от 1995 г., бр. 107 от 1996 г., бр. 62 и 85 от 
1997 г.; Решение № 19 на Конституционния 
съд от 1997 г. – бр. 120 от 1997 г.; изм., бр. 83, 
85, 132, 133 и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 
1999 г., бр. 21 и 51 от 2000 г.; Решение № 14 
на Конституционния съд от 2000 г. – бр. 98 от 
2000 г.; изм., бр. 41 и 101 от 2001 г., бр. 45 и 92 
от 2002 г., бр. 26 и 103 от 2004 г., бр. 24, 43, 76, 
86 и 88 от 2005 г., бр. 59, 75 и 102 от 2006 г., 
бр. 38, 57, 64, 85, 89 и 94 от 2007 г., бр. 19, 67 
и 102 от 2008 г., бр. 12, 23, 27, 32, 47, 80, 93 и 
102 от 2009 г., бр. 26 и 32 от 2010 г., бр. 33 и 
60 от 2011 г., бр. 19, 20 и 60 от 2012 г., бр. 17, 
61 и 84 от 2013 г., бр. 19, 53 и 107 от 2014 г. и 
бр. 14 от 2015 г.) в чл. 171а, ал. 1 след думата 
„придобие“ се добавя „съхранява“, а думата 
„трафични“ се заличава. 
§ 8. В Наказателно-процесуалния кодекс 
(обн., ДВ, бр. 86 от 2005 г.; изм., бр. 46 и 109 
от 2007 г., бр. 69 и 109 от 2008 г., бр. 12, 27, 
32 и 33 от 2009 г., бр. 15, 32 и 101 от 2010 г., 
бр. 13, 33, 60, 61 и 93 от 2011 г.; Решение № 10 
на Конституционния съд от 2011 г. – бр. 93 
от 2011 г.; изм., бр. 19, 20, 25 и 60 от 2012 г., 
бр. 17, 52, 70 и 71 от 2013 г., бр. 21 от 2014 г. 
и бр. 14 от 2015 г.) се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. В чл. 159:
а) заглавието се изменя така: „Задължение 
за предаване на предмети, книжа, компютърни 
информационни данни, данни за абоната на 
компютърно-информационна услуга и други 
данни“;
б) в ал. 1 думите „включително за трафика“ 
се заменят с „и други данни“.
2. Създава се чл. 159а:
„Предоставяне на данни от предприятия, 
предоставящи обществени електронни съобщи-
телни мрежи и/или услуги
Чл. 159а. (1) По искане на съда в съдебното 
производство или въз основа на мотивира-
но разпореждане на съдия от съответния 
първоинстанционен съд, издадено по искане 
на наблюдаващия прокурор в досъдебното 
производство, предприятията, предоставящи 
обществени електронни съобщителни мрежи 
и/или услуги, предоставят създадените при 
осъществяване на тяхната дейност данни, 
които са необходими за:
1. проследяване и идентифициране на из-
точника на връзката;
2. идентифициране на направлението на 
връзката;
3. идентифициране на датата, часа и про-
дължителността на връзката;
4. идентифициране на типа на връзката;
5. идентифициране на крайното електронно 
съобщително устройство на потребителя или 
на това, което се представя за негово крайно 
устройство;
6. установяване на идентификатор на полз-
ваните клетки.
(2) Данните по ал. 1 се събират, когато 
това се налага за разследването на тежки 
умишлени престъпления.
(3) Искането на наблюдаващия прокурор по 
ал. 1 се мотивира и задължително съдържа:
1. информация за престъплението, за раз-
следването на което се налага използването 
на данни за трафика;
2. описание на обстоятелствата, на които 
се основава искането;
3. данни за лицата, за които се изискват 
данни за трафика;
4. периода от време, който да обхваща 
справката;
5. разследващия орган, на който да се 
предоставят данните.
(4) В разпореждането по ал. 1 съдът посочва:
1. данните, които следва да се отразят в 
справката;
2. периода от време, който да обхваща 
справката;
3. разследващия орган, на който да се 
предоставят данните.
(5) Периодът от време, за който се иска 
и разрешава предоставянето на данните по 
ал. 1, не може да бъде по-дълъг от 6 месеца.
(6) Когато справката съдържа данни, които 
не са свързани с обстоятелствата по делото 
и не допринасят за тяхното изясняване, по 
мотивирано писмено предложение на наблюда-
ващия прокурор, съдията, издал разрешението, 
разпорежда нейното унищожаване. Унищо-
жаването се извършва по ред, определен от 
главния прокурор. В 7-дневен срок от полу-
чаване на разпореждането предприятията по 
ал. 1 и наблюдаващият прокурор предоставят 
на съдията, който го е издал, протоколите за 
унищожаване на данните.“