Държавен вестник, бр. 3, 2014 г., стр. 124

СТР.  124	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  3
5.4.2. Изисквания към изпитването
Изпитването трябва да се проведе непосред-
ствено след изпитвателните цикли с дискретен 
режим, описани в приложение № 3.
Когато производителят обаче съгласно т. 1.2.1 
от приложение № 3 избере да използва проце-
дурата от приложение 4Б към Правило № 96 на 
ИКЕ на ООН, изменено със серия от изменения 
03, изпитването се провежда, както следва: 
а) според случая изпитването се провежда 
непосредствено след изпитвателните цикли с 
дискретен режим, описани в т. 7.8.1.2, букви 
„а“ – „д“ от приложение 4Б към Правило № 96 
на ИКЕ на ООН, изменено със серия от измене-
ния 03, но преди процедурите след изпитването 
(буква „е“), или след изпитвателния цикъл със 
стабилни състояния и линейни преходи между 
тях от т. 7.8.2.2, букви „а“ – „г“ от приложение 4Б 
към Правило № 96 на ИКЕ на ООН, изменено 
със серия от изменения 03, но преди процедурите 
след изпитването (буква „e“); 
б) изпитванията се провеждат, както е пред-
видено в т. 7.8.1.2, букви „б“ – „д“ от приложение 
4Б към Правило № 96 на ИКЕ на ООН, измене-
но със серия от изменения 03, като се използва 
многофилтърният метод (един филтър за всяка 
точка на изпитване) за всяка от трите избрани 
точки на изпитване; 
в) изчислява се специфична стойност на еми-
сиите (в g/kWh) за всяка точка на изпитване; 
г) стойностите на емисиите могат да се изчис-
лят като моларна концентрация, като се използва 
допълнение A.7, или на база маса, като се използва 
допълнение A.8, но това следва да съответства на 
метода, използван при изпитването с дискретен 
режим или изпитвателния цикъл със стабилни 
състояния и линейни преходи между тях; 
д) за изчисляване на сумата за газообразните 
компоненти N mode се задава 1 и се използва 
тегловен коефициент, равен на 1; 
е) за изчисляване на праховите частици се 
използва многофилтърният метод и за изчисля-
ване на сумата N mode се задава 1 и се използва 
тегловен коефициент, равен на 1.
5.5. Проверка на емисиите на картерни газове 
при двигатели в етап IV 
5.5.1. Емисиите на картерни газове не трябва да 
бъдат изхвърляни директно в околната атмосфера 
с изключение на случаите, посочени в т. 5.5.3.
5.5.2. Двигателите могат да изхвърлят емисии 
на картерни газове в изпускателната система, 
разположена преди устройството за последваща 
обработка на отработилите газове, през цялата 
продължителност на работа. 
5.5.3. Двигателите, оборудвани с турбоком-
пресори, помпи, нагнетателни вентилатори или 
компресори за принудително пълнене за нагне-
тяване на въздуха, могат да изхвърлят емисии на 
картерни газове в околната атмосфера. В този 
случай емисиите на картерни газове се добавят 
(физически или математически) към емисиите 
на отработилите газове при всички изпитвания 
на емисии в съответствие с т. 5.5.3.1. 
5.5.3.1. Емисии на картерни газове. 
Картерните газове не трябва да бъдат из-
хвърляни директно в околната атмосфера със 
следните изключения: двигателите, оборудва-
ни с турбокомпресори, помпи, нагнетателни 
вентилатори или компресори за принудително 
пълнене за нагнетяване на въздуха, могат да 
изхвърлят картерни газове директно в околната 
атмосфера, ако картерните газове са добавени 
(физически или математически) към емисиите 
на отработилите газове при всички изпитвания 
на емисии. Производителите, които се възполз-
ват от това изключение, трябва да монтират 
двигателите така, че всички картерни газове 
да могат да бъдат насочени към системата за 
вземане на проба от емисиите. За целите на 
настоящата точка картерните газове, които са 
насочени към изпускателната система, разполо-
жена преди системата за последваща обработка 
на отработилите газове, не се считат за отделяни 
директно в околната атмосфера. 
За измерване на емисиите картерните газове 
се насочват към изпускателната система, както 
следва: 
а) материалите на тръбопровода трябва да 
бъдат с гладки стени, електропроводими и да 
не реагират с картерните газове; дължината на 
тръбите трябва да бъде възможно най-късата; 
б) броят на извивките на тръбопровода на 
лабораторния картер се свежда до минимум, 
като радиусът на всяка неизбежна извивка е 
възможно най-голям; 
в) тръбопроводът за отвеждане на отработи-
лите газове от лабораторния картер трябва да 
отговаря на спецификациите на производителя 
на двигателя за противоналягането на картера; 
г) тръбопроводът за отвеждане на отработили-
те газове от лабораторния картер се свързва към 
неразредените отработили газове след системата 
за последваща обработка на отработилите газове, 
след ограничителя на потока на отработилите 
газове, ако е монтиран такъв, и на достатъчно 
разстояние преди сондите за вземане на проби, 
за да се осигури пълно смесване с отработилите 
газове на двигателя преди вземането на проби; 
тръбата за отработилите газове от картера трябва 
да достига до свободния поток отработили газове, 
за да се избегне влиянието на граничния слой 
и да се улесни смесването; изходът на тръбата 
за отработилите газове от картера може да бъде 
ориентиран във всяка посока по отношение на 
потока на неразредените отработили газове.“
5. Създава се т. 6:
„6. Избор на категория мощност на двигателя 
6.1. За целите на установяването на съот-
ветствието на двигатели с променлива честота 
на въртене, определени в чл. 2, ал. 1, т. 1 и 4 с 
граничните стойности на емисиите, посочени в 
т. 2 на приложение № 2, те се разпределят по 
обхвати на мощност на основата на най-високата 
стойност на ефективната мощност, измерена в съ-
ответствие с т. 14 от допълнителните разпоредби.
6.2. За другите типове двигатели се използва 
номинална ефективна мощност.“
6. Създават се допълнения 1 и 2:
„Допълнение 1
Изисквания за осигуряване правилно дейст-
вие на мерките за контрол на NOx 
1. Въведение. 
В това приложение се определят изискванията 
за осигуряване правилното действие на мерките 
за контрол на NOx. То включва изисквания за