Държавен вестник, бр. 41, 2002 г., стр. 21

Б Р О Й  41
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
бюджетните средства се отпускаха на здравните
институции според броя на служителите им и спо-
ред броя на лечебните направления, без съмнение
намаляваше мотивацията на много болнични ди-
ректори да заработят за промяната.
1.3.4. Отпускани бюджетни средства за здрав-
ната система
Понастоящем бюджетните средства, отпускани
за подържането на здравната система в България,
остават като основен лимитиращ фактор. Изчисле-
ни като дял от брутния вътрешен продукт (БВП),
здравните разходи са намалели от 5,2 % през 1994 г.
до 3,9 % през 1998 г. и са по-ниски от тези в другите
държави от Източна Европа (средно 5,1 %). В ин-
дустриализираните европейски страни разходите за
здравеопазване са средно около 8,4 % от БВП.
1.3.5. Удовлетворение на пациентите
Като се има предвид описаната ситуация, не е
чудно, че пациентите са загубили доверие в здрав-
ната система. Често те трябва да заплащат за услу-
ги, които би трябвало да са безплатни. Освен това
се налага пациентите да преглътнат лошата хиги-
ена, бюрокрацията, липсата на медикаменти и
медицинско оборудване.
Едно проучване, направено през 90-те години,
показва, че 64 на сто от анкетираните считат обс-
лужването за лошо до абсолютно неприемливо.
През 1999 г. е проведено проучване с 412 души в
обществени здравни заведения, 77 на сто са опре-
делили качеството на предоставяните услуги като
незадоволително. През 1999 г. проучване, прове-
дено в частни медицински практики, е посочило,
че едва 24 на сто от анкетираните са били недовол-
ни, и то главно заради високите цени. Все още не
са провеждани анкети сред здравния персонал, но
резултатите от такива проучвания едва ли биха се
различавали особено от резултатите на сондажни-
те проучвания сред населението.
1.3.6. Превенция и контрол на нозокомиалните
(вътреболничните) инфекции (ПКНИ)/Микроби-
ологични аспекти
Терминът “нозокомиални” инфекции (НИ) се
отнася до инфекциите, придобити вторично, в бол-
ничните заведения (вътреболнични инфекции,
ВБИ), т.е. НИ = ВБИ, за разлика от придобитите
в обществото инфекции (ПОИ). Нозокомиалните
инфекции могат да бъдат причинени от бактерии,
вируси и други видове микроорганизми. Честота-
та на нозокомиалните инфекции се счита повсе-
местно за един от най-важните критерии за оцен-
ка на болничните заведения. В частност значени-
ето, което се отдава на нозокомиалните инфекци-
ии, идва от факта, че в около 60% от случаите те се
причиняват от високорезистентни микроорганиз-
ми. От своя страна това нарежда някои НИ в гру-
пата на труднолечимите бактериални инфекции.
Ситуацията с нарастващата резистентност спря-
мо антибиотичното лечение отчасти се свързва със
свръхупотребата на антибиотици, особено в добол-
ничната помощ. От друга страна, в болничния сек-
тор съществуват достатъчно доказателства в под-
крепа на тезата, че в много случаи назначената
терапия е неподходяща не само по вид на антиби-
отичното средство, но често и по отношение на
дозата и продължителността на лечебния курс.
Изследването на причинителите е недостатъчно.
Проучванията показват, че приблизително 1/3 от
всички нозокомиални инфекции биха могли да
бъдат избегнати чрез добре организирани програ-
ми за контрол и превенция. Допреди 2—3 години
действащата система за контрол и наблюдение на
инфекциите можеше да се разглежда като един вид
“наказателна система”. На болниците с твърде
висока честота на нозокомиалните инфекции се
налагаха наказания. Струва си да посочим следни-
те три проблемни сфери:
1. Действащата система за наблюдение, конт-
рол и превенция на нозокомиалните инфекции
изглежда се концентрира преди всичко върху мик-
робиологичните тестове, докато клиничните кри-
терии са оставени на заден план.
2. Системата за контрол и наблюдение на ин-
фекциите не адресира икономическите аспекти на
нозокомиалните инфекции. Това не позволява
ефективната оптимизация на превантивните и
контролните мерки.
3. В болниците липсата на хардуерни системи и
на съответен софтуер за обработка на данни, как-
то и липсата на обратна връзка при задължител-
ното тримесечно отчитане не стимулират пред-
приемането на активни действия за усъвършенст-
ване на системите за контрол и наблюдение.
Този проект за сътрудничество набеляза чети-
ри основни сфери на действие за усъвършенстване
на съществуващата система:
1. Подобряване на организационната структу-
ра на системата.
2. Оценка и преразглеждане на съотношението
болнични легла/брой на специалистите по болнич-
на хигиена.
3. Практическо обучение на болничните епи-
демиолози, помощник-епидемиолозите, санитар-
ните инспектори от ХЕИ, както и на някои кли-
ницисти.
4. Осигуряване на информационна система за
обратна връзка към хирурзите за нивата на ране-
вите инфекции.
1.3.7. Отговорът на БШПБХ
Българо-швейцарската програма за болнична
хигиена ще се разгърне в следните приоритетни
области:
Модернизация и рационализиране на услугите
в общественото здравеопазване (в това число дей-
ността на отдела за противоепидемичен контрол
към Дирекция ЗПДСК на МЗ).
Подобряване на качеството и безопасността на
здравните услуги в лечебните заведения.
Подобряване на съществуващите структури в
28-те регионални хигиенно-епидемиологични ин-
спекции (ХЕИ) и създаване на база за въвеждане-
то на нови правила и нормативи. Мерките, които
ще бъдат въведени с цел усъвършенстване на съ-
ществуващите структури, са изброени по-долу:
Отменяне на застъпващите се дейности и фун-
кции по контрола.
Използване на кадровите ресурси преди всич-
ко за провеждане на мерки по превенцията на за-
боляванията и здравна просвета.
Установяване и интегриране на всички дейнос-
ти по разработването и изпълнението на нацио-
нални, международни и регионални проекти в от-
делна организационна единица.
Подобряване на качеството на антиепидемич-
ните мерки и профилактиката на инфекциозните
болести.
Подобряване ефективността на клинично-
лабораторната дейност чрез интегриране на обу-
чен персонал със съвременни материали и ноу-хау.