Държавен вестник, бр. 78, 2022 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  78
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 12 
от 27 септември 2022 г.
по конституционно дело № 7 от 2022 г.
Конституционният съд в състав: предсе-
дател: Павлина Панова, и членове: Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, Надежда 
Джелепова, Атанас Семов, Красимир Влахов, 
Янаки Стоилов, Соня Янкулова, при участието 
на секретар-протоколиста Милена Петрова 
разгледа в закрито заседание на 27 септември 
2022 г. конституционно дело № 7/2022 г., док-
ладвано от съдия Филип Димитров.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 1 от 
Конституцията на Република България. 
Делото е образувано на 29 април 2022 г. по 
искане на Пленума на Върховния администрати-
вен съд (ВАС) на Република България за даване 
на задължително тълкуване на разпоредбата 
на чл. 132а във връзка с чл. 1, ал. 1 и 2, чл. 4, 
ал. 1, чл. 8 и чл. 117, ал. 2 от Конституцията на 
Република България, по която според вноси-
теля са налице противоречиви тълкувания от 
Съдийската колегия на Висшия съдебен съвет 
(ВСС) и Инспектората към ВСС.
С определение от 17 май 2022 г. Конститу-
ционният съд е допуснал до разглеждане по 
същество искането за тълкуване, като отговори 
на въпроса:
„Прекратяват ли се с изтичане на мандата 
им правомощията на главния инспектор и 
инспекторите от Инспектората към Висшия 
съдебен съвет, или същите продължават да 
изпълняват своите функции до избирането от 
Народното събрание на нов главен инспектор, 
съответно инспектори? 
Конституционно допустимо ли е преуста-
новяване за неопределено време на дейността 
на Инспектората към Висшия съдебен съвет 
поради изтичане на мандата на главния ин-
спектор и инспекторите и неизбиране на нови 
от Народното събрание?“
Със същото определение са конституирани 
като заинтересовани институции Народното 
събрание, президентът, Министерският съвет, 
министърът на правосъдието, ВСС, Върховният 
касационен съд, главният прокурор, Инспекто-
ратът към ВСС и Висшият адвокатски съвет.
Отправени са и покани до Съюза на съдиите 
в България, Българската съдийска асоциация, 
Асоциацията на българските административни 
съдии, Асоциацията на прокурорите в България, 
Камарата на следователите и Съюза на юристи-
те в България, които да представят становища 
по искането в едномесечен срок, като им се 
изпрати препис от искането и определението.
От конституираните като заинтересовани 
институции становище са представили пре-
зидентът, министърът на правосъдието, ВСС, 
Върховният касационен съд, Върховният адми-
нистративен съд, главният прокурор, Инспек-
торатът към ВСС и Висшият адвокатски съвет.
От поканените на основание чл. 20а, ал. 2 
от Правилника за организацията и дейността 
на Конституционния съд организации Съюзът 
на съдиите в България е взел отношение по 
предмета на делото.
Президентът приема, че изтичането на сро-
ка на мандата на конституционен орган води 
до прекратяване на правомощията на този 
орган. Според държавния глава единствено 
съдилищата са компетентни да преценяват 
правните последици на актовете на органи, 
чийто персонален състав е с изтекъл мандат, 
и от разпоредбата на чл. 132а, ал. 1 – 10 от 
Конституцията не може да се извлече по тъл-
кувателен път правило за правните последици 
от действията на главния инспектор и на ин-
спекторите след изтичането на мандатите им.
Висшият адвокатски съвет също застъпва 
становището, че с изтичане на определения 
от Конституцията мандат правомощията на 
главния инспектор и на инспекторите от 
Инспектората към ВСС се прекратяват авто-
матично, поради което те не могат валидно 
да продължат да изпълняват своите функции 
до избирането от Народното събрание на нов 
главен инспектор, съответно на инспектори.
Сред аргументите в полза на виждането, че 
правомощията се прекратяват автоматично, са: 
че принципът на мандатността има приоритет 
пред този за непрекъснатост в една правова 
държава и че липсва изрично конституционно 
закрепване в конституционна норма, според 
която органите могат да изпълняват правомо-
щията си и след изтичането на мандата си, в 
случай че не са избрани или назначени нови.
Останалите заинтересовани институции 
излагат доводи в полза на тезата, че правомо-
щията на главния инспектор и на инспекторите 
от Инспектората към ВСС не се прекратяват 
автоматично с изтичането на срока, за който 
са избрани, и че те продължават да изпълняват 
своите правомощия до избиране от Народ-
ното събрание на новите главен инспектор и 
инспектори. Основни аргументи в полза на 
тази позиция са: че „мандатът е задължение 
на избиращия орган“, че с осигуряването на 
непрекъснатост в дейността на Инспектората 
към ВСС се гарантират нормалното функцио-
ниране на съдебната власт и нейната независи-
мост, че са налице извънредни обстоятелства, 
породени от продължаващото бездействие на 
Народното събрание.
По въпроса за конституционната допусти-
мост на преустановяването за неопределено