Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 53

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
заболявания или висока степен на уязвимост, 
имат гарантирани права и са осигурени с 
необходимите структури и ресурси, които 
им дават възможност да реализират своя 
пълен потенциал и да участват пълноценно 
в обществото. 
ЗДРАВЕТО – ОСНОВНО БЛАГО И РЕСУРС
Националната здравна стратегия е изгра-
дена на разбирането, че здравето е основно 
обществено благо и ресурс за социално и ико-
номическо развитие.
Здравето на индивида е динамично със-
тояние на физическо, умствено и социално 
благополучие. То е много повече от просто 
отсъствие на болест или недъг.
Здравето може да бъде концептуализирано 
като част от благосъстоянието – едновремен-
но като негова детерминанта и като краен 
резултат. 
В личностен план здравето е условие за 
благосъстояние и качество на живот. В общест-
вен план доброто здраве представлява актив 
и е източник на икономическа и социална 
стабилност, водеща до постигане на силни, 
динамични и творчески общества. 
Здравният статус на хората влияе върху 
степента им на участие в социалния и трудо-
вия живот и върху тяхната производителност 
на работното място. Запазването на здравето 
и активността на хората за по-дълго време 
и увеличаването на продължителността на 
живота в добро здраве има положителен 
ефект върху производителността и конкурен-
тоспособността, защото може да повлияе на 
пазара на труда и да доведе до потенциални 
значителни икономии в бюджетите за здравно 
обслужване. По този начин здравеопазването 
пряко подпомага икономическия растеж и 
има решаващо значение за намаляване на 
бедността, като едновременно допринася за 
устойчивото икономическо и социално раз-
витие и се възползва от него. 
Косвените ефекти на здравеопазването 
върху икономиката са свързани с факта, че 
в днешно време то представлява един от 
най-значимите икономически сектори във 
всяка държава със средни и високи доходи, 
в т.ч. в България. Здравната система е един 
от големите работодатели и играе сериозна 
роля на пазара на стоки и услуги. Нейните 
ключови позиции ще стават все по-мащабни, 
а с тях ще расте и приносът є за по-общите 
цели за обществото.
Формираният широк консенсус, че здра-
вето е от решаващо значение за социалното 
сближаване и икономическия растеж и е 
жизненоважен ресурс за човешко и соци-
ално развитие, налага здравеопазването да 
се трансформира от възприемано само като 
медицински подвластен и поглъщащ пари 
сектор в голямо обществено благо, което 
носи ползи на икономиката и сигурността и 
преследва ключови социални цели. 
ЗДРАВЕТО – МНОГОФАКТОРНО 
ОБУ-
СЛОВЕНО
Националната здравна стратегия е изгра-
дена на разбирането, че здравето е резултат 
от влиянието на различни фактори и здрав-
ната система е само един от тях.
Здравето се влияе от редица биомедицин-
ски, психологически, социални, икономиче-
ски и екологични фактори (детерминанти), 
които се свързват помежду си по различни 
начини и по различно време в продължение 
на целия живот. Здравната система е само 
един от факторите, влияещи върху здравето 
и благосъстоянието. Другите детерминанти 
включват по-широкия политически, ико-
номически и социален контекст, както и 
междинни фактори, като социалната стра-
тификация, включеност и сплотеност на 
обществото, или експозиции, които могат 
да повлияят степента на уязвимост на на-
селението.
Политиците и обществото трябва да имат 
предвид силата на факторите, които оказ-
ват влияние върху здравето, и да коригират 
своите очаквания за това, че опазването и 
подобряването на здравето е в обхвата на 
въздействие само на здравната система. 
Тези очаквания и тяхното „несбъдване“ в 
последните години доведе до огромно недо-
волство и срив на доверието на гражданите 
към здравната система и работещите в нея.
Едно ново разбиране на детерминантите 
на здравето следва да се комбинира с по-до-
бро опознаване на механизмите, чрез които 
разпределението на ресурсите в рамките на 
обществото влияe и създава здраве, но и 
здравни неравенства. 
Здравната система не е в състояние да се 
справи сама със социалните и екологичните 
детерминанти на здравето, както и с фак-
торите на индивидуалния начин на живот. 
Необходимо е прилагане на политики, които 
преодоляват границите на здравния сектор 
и позволяват осъществяването на интегри-
рани програми и насочване на ресурси от 
други сектори. Това засилва значението на 
развитието на междусекторни стратегии, 
които избягват подхода за еднократни или 
изолирани кампании и вместо това се стремят 
да мобилизират действия в редица области, 
за да се постигне комбиниран синергичен 
ефект за здравето. Отговорността на дър-
жавата за здравето изисква управляващите 
на всички нивa да оценяват и предвиждат 
въздействията върху здравето при разработ-
ването на всички екологични, социални и 
икономически политики.