Държавен вестник, бр. 51, 2006 г., стр. 125

Б Р О Й  51
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  125
приблизително в средата на масления картер, а не
на повърхността му или на дъното му. Ако се сле-
дят две или повече различно разположени точки
за маслото, те трябва да отговарят на изисквани-
ята за температура.
4.3.3.4. Превозното средство се оставя поне за
1 h, след като е било охладено до температура 266 К
(-7 °С) ± 2 К, преди да бъде подложено на изпитва-
нето за емисиите от изпускателната тръба при
ниска температура на околната среда. Температу-
рата на околната среда през този период е със средна
стойност 266 К (-7 °С) ± 3 К и не по-ниска от 266 К
(-7 ° С), както и не по-висока от 272 К (-1 °С) .
Температурата не може да пада под 263 К (-10 °С)
или да надвишава 269 К (-4 °С) за период, по-голям
от 3 последователни минути.
4.3.4. Ако ПС е стабилизирано при темпера-
тура 266 К (-7 °С) в отделна зона и се придвижи
през топла зона към клетката за изпитването,
ПС се стабилизира отново в клетката за период
поне 6 пъти по-голям от периода, за който ПС е
подложено на по-високи температури. Темпера-
турата на околната среда през този период е със
средна стойност 266 К (-7°С) ± 3 К. Тя трябва да
е не по-ниска от 260 К (-13 °С) и не по-висока от
272 К (-1 °С).
Температурата не може да пада под 263 К (-10 °С)
или да надвишава 269 К (-4 °С) за период, по-голям
от 3 последователни минути.
5. Процедури на динамометричен стенд
5.1. Общи положения
5.1.1.* Вземането на проби от емисиите се из-
вършва по време на процедурата за изпитване,
състояща се от цикъл по т. 2 от част 2 на приложе-
ние № 4 (част 1).  Пълното изпитване при ниска
температура на околната среда се състои от стар-
тиране на двигателя, вземане на проби непосред-
ствено след това, извършване на цикъл—част 1, и
изключване на двигателя. Общата продължител-
ност на изпитването е 780 s. Емисиите от изпуска-
телната тръба се разреждат с въздух от околната
среда и се събира непрекъсната пропорционална
проба за анализ. Отработилите газове, събрани в
торбата, се анализират за въглеводороди, въгле-
роден оксид и въглероден диоксид. Паралелна
проба от въздуха за разреждане се анализира по
подобен начин за въглероден оксид, въглеводоро-
ди и въглероден диоксид.
5.2. Работа на динамометричния стенд
5.2.1. Охлаждащ вентилатор
5.2.1.1. Охлаждащият вентилатор се разпола-
га така, че да насочва охлаждащия въздух по под-
ходящ начин към радиатора (при двигатели с вод-
но охлаждане) или към всмукателните отвори за
въздуха (при двигатели с въздушно охлаждане) и
към ПС.
5.2.1.2. За ПС с предно разположен двигател
вентилаторът се разполага отпред на ПС на око-
ло 300 mm от него. За ПС със задно разположен
двигател или ако разположението, посочено по-
горе, е различно, охлаждащият вентилатор се раз-
полага така, че да подава достатъчно въздух за
охлаждане.
* Номерацията отговаря на директивите на Ев-
ропейския съюз.
5.2.1.3. Скоростта на вентилатора е такава, че в
изпитвателния обхват от 10 km/h до поне 50 km/h
линейната скорост на въздуха на изхода на венти-
латора е в рамките на ± 5 km/h от скоростта на
съответния барабан. Избраният вентилатор е със
следните характеристики :
—площ—най-малко 0,2 m2;
—височина на долния край над площадката—
приблизително 20 cm.
Допуска се скоростта на нагнетяващия венти-
латор да бъде най-малко 6 m/s (21,6 km/h). По мол-
ба на производителя за специални ПС (например
микробус, ПС с висока проходимост) височината
на охлаждащия вентилатор може да се изменя.
5.2.1.4. Използва се измерената от барабана
(-ите) скорост на ПС (т. 4.1.4.4 от част 1 на прило-
жение № 4).
5.2.3. Ако е необходимо, се провежда предвари-
телно изпитване за определяне оптималното зад-
вижване на педала на газта и управлението на спи-
рачките, за да се постигне цикъл, приближаващ се
до теоретичния цикъл в предписаните граници, или
се разрешава регулиране на системата за вземане
на проби. Това се провежда преди началото на
изпитването съгласно фиг.1.
5.2.4. Влажността във въздуха се поддържа дос-
татъчно ниска с цел предотвратяване на конденза-
ция върху барабана (-ите) на динамометричния
стенд.
5.2.5. Динамометричният стенд се подгрява в
съответствие с препоръките на производителя на
динамометричния стенд и се използват процедури
или методи за регулиране, осигуряващи стабил-
ност на мощността за преодоляване на остатъчно-
то триене.
5.2.6. Времето между загряването на динамо-
метричния стенд и началото на изпитването за еми-
сии е не повече от 10 min, ако лагерите на динамо-
метричния стенд не се загряват поотделно. Ако
лагерите на динамометричния стенд се загряват
поотделно, изпитването за емисиите започва не
по-късно от 20 min след загряването на динамо-
метричния стенд.
5.2.7. Ако мощността на динамометричния
стенд се регулира ръчно, това трябва да стане в
рамките на 1 h преди фазата на изпитване за еми-
сии от изпускателната тръба. Изпитваното ПС не
може да се използва за регулиране. Динамомет-
ричният стенд, използващ автоматично регулира-
не на предварително избрани регулировки на мощ-
ността, може да се регулира по всяко време преди
започване на изпитването за емисии.
5.2.8. Преди започване на пробега за изпитване
за емисии, температурата в клетката за изпитване
е 266 К (-7 °С) ± 2 К, измерена във въздушния поток
на охлаждащия вентилатор на максимално раз-
стояние 1 m—1,5 m от ПС.
5.2.9. По време на работа на ПС подгряващите
и размразителните устройства се изключват.
5.2.10. Измереното общо разстояние на пробега
или измерените обороти на барабана се записват.
5.2.11. Превозните средства с четири задвиж-
ващи колела се изпитат при работа на ПС с две
задвижващи колела. За да се регулира динамомет-
ричният стенд, се определя общата теглителна сила