Държавен вестник, бр. 22, 2007 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  22
(7) Генералният директор на НВМС може
да разпореди засилване на проверките на жи-
вотните, идващи от държавата членка, в която
са допуснати нарушенията.
Чл. 21. (1) Когато в държава членка се уста-
нови неспазване на изискванията по тази на-
редба на ГИВП на Република България, съот-
ветните ОВЛ са длъжни при поискване да пре-
доставят на компетентния орган на държавата
членка, в която се получава пратката, инфор-
мацията по чл. 20, ал. 2.
(2) При повторни нарушения по ал. 1, в слу-
чай, че държавата членка, в която се получава
пратката, е сезирала ЕК, нейните решения са
задължителни за НВМС.
(3) В случаите по ал. 1 по искане на държава-
та членка, в която се получава пратката, НВМС
извършва допълнителни проверки на съответ-
ния ГИВП, където са извършени нарушенията.
Чл. 22. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба изготвя и представя на ЕК прог-
рама за обмен на персонал, предназначен за
извършване на ветеринарните проверки на
животни, внасяни от трети страни.
(2) Програмите по ал. 1 се координират от
ЕК и държавите членки чрез Постоянния вете-
ринарен комитет.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба взема всички необходими мерки за ко-
ординацията по ал. 2 на изпълнението на прог-
рамите.
(4) Всяка година НВМС представя на Посто-
янния ветеринарен комитет доклад за изпълне-
нието на програмата по ал. 1.
(5) В резултат на придобития опит може да
се предприемат мерки за подобряване и дораз-
виване на програмите за обмена на персонал. 
(6) Националната ветеринарномедицинска
служба може да поиска от ЕК финансово под-
помагане за ефективното развитие на програ-
мите за обмен.
(7) В случаите по ал. 6 НВМС изпраща в ЕК:
1. програмата за обмен на персонал;
2. информация за необходимите финансови
средства за изпълнение на програмата;
3. допълнителна информация—при поисква-
не от ЕК.
(8) Националната ветеринарномедицинска
служба спазва всички условия, приети от ЕК за
прилагане на ал. 1, 4 и 5.
Раздел VII
Транзитно преминаване на животни
Чл. 23. (1) Транзитното преминаване на жи-
вотни от трета страна към друга трета страна се
допуска, при условие че:
1. транзитът е бил предварително разрешен
от ОВЛ на ГИВП на държавата членка, на чи-
ято територия животните ще бъдат представе-
ни за извършване на проверките по чл. 3 и 4, и
ако е целесъобразно, от компетентния центра-
лен орган на държава членка или на държавите
членки, през които ще се осъществи транзит-
ното преминаване;
2. съответната заинтересована страна е пред-
ставила доказателство, че първата трета страна,
към която животните пътуват, след транзитно-
то преминаване през териториите на държавите
членки, се задължава при никакви обстоятелст-
ва да не отказва прием или връща обратно жи-
вотните, чийто внос или транзит тя е разрешила
и се задължава да спазва върху територията на
страната правилата на Общността за защита на
животните по време на транспортиране;
3. при извършените проверки по чл. 3 и 4 е
установено, че животните отговарят на изисква-
нията по тази наредба или в случай на животни,
за които няма специални правила, са предоста-
вени здравни гаранции, признати от ЕК за рав-
ностойни на изискванията на Общността.
(2) Общопрактикуващият ветеринарен лекар
на ГИВП съобщава за преминаването на жи-
вотните на компетентните органи на държава-
та членка или на държавите членки на транзит,
както и на изходния ГИВП, посредством систе-
мата на обмяна на информация;
(3) При транзитно преминаване през тери-
торията на Република България се прилага ре-
жимът за транзит през Общността (външен
транзит) или под друг митнически режим за
транзит, предвиден в правилата на Общността,
като единствените разрешени действия при
транспортиране са тези, извършвани съответ-
но на входния ГИВП или на изходния ГИВП, и
операциите, които гарантират хуманното отно-
шение към животните.
(4) Всички разходи, извършени при прила-
гането на този член, са за сметка на изпращача,
на получателя или на техен представител.
Допълнителна разпоредба
§ 1. (1) За целите на тази наредба се изпол-
зват и прилагат дефинициите, посочени в до-
пълнителните разпоредби на Наредба № 34 от
2006 г. за изискванията за извършване на про-
верки на животни, зародишни продукти, стра-
нични животински продукти и продукти, по-
лучени от тях при обмен между Република
Бълария и държавите—членки на ЕС, въвеж-
даща Директива 90/425 ЕЕС.
(2) Извън дефинициите по ал. 1 по смисъла
на тази наредба:
1. “проверка на документацията” означава
проверка на ветеринарните сертификати или
документи, придружаващи животно;
2. “проверка за идентичност” означава про-
верка чрез визуална инспекция на съответстви-
ето между документите или сертификатите и
животните, а също и на наличието и съответс-
твието на маркировките, които трябва да са
поставени върху животните;
3. “физическа проверка” означава проверка
на самото животно, вземане на проби и лабора-
торно изследване, а при необходимост—и до-
пълнителни проверки в случаите на карантина;
4. “вносител” означава всяко физическо или
юридическо лице, което представя животните
за внасяне на територията на Общността;