Държавен вестник, бр. 64, 2008 г., стр. 93

Б Р О Й  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  93
проучване по ал. 1 докаже, че болестта може да
е била въведена в една или повече ферми, райо-
ни за отглеждане на молюски или неоградени
водни площи.
(4) В случай на съмнение за заразяване в
обширни водосборни басейни или крайбрежни
райони НВМС може да ограничи прилагането
на чл. 33 до по-малка площ в околността на
фермата или района за отглеждане на молюс-
ки, в която има съмнение за заразяване, ако
тази по-малка площ е достатъчна, за да гаран-
тира, че болестта не се разпространява.
(5) Националната ветеринарномедицинска
служба информира съседните държави членки
или трети страни при съмнение за възникване
на болест.
Раздел III
Минимални контролни мерки в случай на по-
твърждение на екзотични болести при стопан-
ски водни животни
Чл. 35. Този раздел се прилага в случай на
потвърждение на екзотична болест, включена
в списъка от приложение № 1, при стопански
водни животни.
Чл. 36. Националната ветеринарномедицин-
ска служба незабавно уведомява ЕК и другите
държави членки в случай на екзотична болест,
включена в списъка от приложение № 1, във
ферма или район за отглеждане на молюски,
както и за предприетите мерки за ограничава-
не и ликвидиране на болестта.
Чл. 37. (1) При официално потвърждаване
на болест, включена в списъка от приложение
№ 1, освен мерките по чл. 33 със заповед на
генералния директор на НВМС се въвеждат
следните мерки за предотвратяване на по-ната-
тъшното разпространение на болестта:
1. създава се ограничена площ, включваща
предпазна и надзорна зона около фермата или
район за отглеждане на молюски, обявени за
заразени;
2. не се допуска зареждане с нови стопански
водни животни и придвижването им във и из-
вън ограничената площ, освен ако не е разре-
шено от НВМС.
(2) Генералният директор на НВМС със за-
повед въвежда допълнителни мерки за предот-
вратяване по-нататъшното разпространение на
болестта.
Чл. 38. (1) Националната ветеринарноме-
дицинска служба може да разреши стопански
водни животни, които са достигнали търгов-
ски размер и не показват клинични признаци
на заболяване, да бъдат уловени под наблю-
дението на официален ветеринарен лекар за
консумация от хора или за по-нататъшна пре-
работка.
(2) Уловът, въвеждането в центрове за екс-
педиране или центрове за пречистване, по-на-
татъшната преработка и други свързани дей-
ности, включени в подготовката на стопански
водни животни за въвеждане в хранителната
верига, се извършват при условия, които пре-
дотвратяват разпространението на патогените—
причинители на болести.
(3) Центровете за експедиране, за пречист-
ване или други подобни центрове се оборудват
със система за третиране на отпадни води, де-
зактивиращи патогенните причинители на бо-
лести. В случай че отпадната вода е обект на
друг вид третиране, рискът от пренасяне на
болест към естествените води следва да се на-
малява до приемливо ниво.
(4) По-нататъшна преработка се извършва в
одобрени преработвателни предприятия.
Чл. 39. (1) Мъртва риба или ракообразни,
както и жива риба и ракообразни, показващи
клинични признаци на болест, се отстраняват и
обезвреждат под наблюдението на официален
ветеринарен лекар в съответствие с Регламент
(EC) No 1774/2002 на Европейския парламент и
на Съвета от 3 октомври 2002 г., определящ здрав-
ните правила относно странични животински
продукти, които не са предназначени за консу-
мация от хора (Регламент (EC) No 1774/2002 —
ОВ, бр. 273 от 10/10/2002 г.), възможно най-ско-
ро в съответствие с контингенс плана по чл. 57.
(2) Стопанските водни животни, които не са
достигнали търговски размер и не показват кли-
нични признаци на болест в подходяща времева
рамка, имайки предвид вида производство и рис-
ка, който тези животни представляват за по-на-
татъшно разпространение на болестта, се унищо-
жават и обезвреждат под надзора на официален
ветеринарен лекар в съответствие с Регламент
(EC) No 1774/2002 и контингенс плана по чл. 57.
(3) Всички материали, които могат да бъдат
заразени, се унищожават или третират по на-
чин, който гарантира унищожаване на причи-
нителите на болестта.
Чл. 40. (1) Лицето, отговорно за аквакултур-
нопроизводствения бизнес, освобождава от сто-
пански водни животни инфектираните ферми
или райони за отглеждане на молюски. Обек-
тът се почиства и дезинфекцира под контрола
на официален ветеринарен лекар и преминава
период на възобновяване.
(2) За ферми или райони за отглеждане на
молюски, в които се отглеждат стопански вод-
ни животни, невъзприемчиви към потвърдена-
та екзотична болест, решенията за възобновя-
ване се приемат на база оценка на риска.
Чл. 41. При установяване на болест по вод-
ните животни НВМС предприема всички мер-
ки за предотвратяване разпространението на
болести към други водни животни.
Чл. 42. Мерките, предвидени в този раздел,
се прилагат, докато:
1. се прилагат мерки за ерадикация;
2. резултатите от взетите проби са с отрицате-
лен резултат и при надзора на болестта в ограни-
чителната площ няма доказателства за наличие
на заболяване на засегнатите видове в зависи-
мост от аквакултурнопроизводствения бизнес.