Държавен вестник, бр. 9, 2015 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  9
Отказът или невъзможността на задържаното 
лице да подпише заповедта се удостоверява 
с подписа на един свидетел. 
(3) Заповедта за задържане се издава в 3 
екземпляра, като един се прилага към препис­
ката, един се архивира в съответната структура 
на МВР и един се връчва на задържаното 
лице непосредствено след нейното издаване. 
(4) Заповедта за задържане се вписва в спе-
циален регистър за завеждане на заповедите за 
задържане (приложение № 9) на съответната 
структура на МВР. 
(5) Номерът на заповедта се вписва в кни-
гата за задържани лица.
(6) Заповед за задържане не се издава на 
лица, за които е постановено принудително 
довеждане или са задържани по реда на На-
казателно-процесуалния кодекс (НПК), като: 
1. лица, за които е постановено принуди-
телно довеждане, се записват в книгата за 
пропускателния режим, като се отбелязват 
номерът и датата на постановлението, с което 
е  разпоредено принудителното довеждане, 
органът, който го е постановил, кой служител 
ще работи с лицето, както и точният час на 
влизане и напускане на лицето на структурата 
на МВР; същите се настаняват в помещения, 
различни от помещенията за задържане, и им се 
осигурява непрекъснат контрол и наб­людение; 
2. задържаните лица се записват в книгата 
за задържани лица, като се отбелязват номерът 
на постановлението за задържане, кой го е 
издал, както и началният и крайният час на 
задържането. 
(7) Когато за призовано или доброволно 
явило се лице по конкретен повод се изда-
де заповед за задържане, лицата веднага се 
вписват в книгата за задържани лица, като 
същевременно в книгата за пропускателния 
режим се отбелязва, че лицето е задържано, 
а за начален час на задържането се отбелязва 
моментът, от който на лицето е ограничено 
правото на свободно придвижване. 
(8) При невъзможност да се установи 
самоличността на задържаното лице в запо-
ведта за задържане на мястото, определено 
за вписване на данните, индивидуализиращи 
задържаното лице, се отразяват полът, види-
мата възраст, телосложението, характерните 
белези и други, като: 
1. след установяване на самоличността на 
задържаното лице се изготвя нова заповед за 
задържане, която се прилага към предходната; 
в новата заповед за начален час на задържане-
то се отразява часът от предходната заповед; 
2. при невъзможност да се установи само-
личността на задържаното лице до изтичане 
на 24 часа от задържането му се уведомява 
компетентната прокуратура и се изпълняват 
нейните указания. 
(9) Заповедта за задържане се архивира 
след освобождаване на задържаното лице. 
Чл. 5. (1) В структурите на МВР се обосо-
бяват помещения за настаняване на задържани 
лица, които включват: 
1. помещения за задържане; 
2. специални помещения за задържане на 
непълнолетни лица;
3. обслужващи помещения:
а) помещения за водене на разпит; 
б) помещения за свиждане и срещи с 
адвокат; 
в) санитарно-хигиенни помещения; 
г) помещения за приемане на лица и об-
работка на документацията по задържане. 
(2) Броят на помещенията за водене на раз-
пит се определя в зависимост от служебната 
необходимост и наличната материална база. 
(3) Полицейските органи от структури на 
МВР, в които няма обособени помещения за 
настаняване на задържани лица, отговарящи 
на изискванията по ал. 1, настаняват задър-
жаните от тях лица в най-близката структура 
на МВР, в която има обособени помещения 
за настаняване на задържани лица. 
Чл. 6. Помещенията за настаняване на 
задържани лица се определят със заповед на 
директорите на структурите на МВР. 
Чл. 7. В помещенията за настаняване на 
задържани лица се води регламентираната с 
тази инструкция документация.  
Г л а в а  в т о р а
ЗАДЪРЖАНЕ НА ЛИЦА В СТРУКТУРИ-
ТЕ НА МВР
Раздел I
Ред за задържане на лица
Чл. 8. Полицейските органи не допускат 
използването на физическа сила, помощни 
средства или оръжие спрямо задържаните 
лица освен в изрично предвидените от ЗМВР 
случаи. 
Чл. 9. Действията на полицейските органи 
изключват извършване, провокиране или толе-
риране на какъвто и да било акт на изтезание, 
нечовешко или унизително отношение или 
наказание, както и прояви на дискриминация 
спрямо задържаните лица.  
Чл. 10. Полицейски орган, който е ста-
нал свидетел на неправомерна употреба на 
физическа сила, извършване, провокиране 
или толериране на какъвто и да било акт 
на изтезание, нечовешко или унизително 
отношение спрямо задържаните лица, е 
длъжен да се намеси с цел да го предотвра-
ти или спре, за което незабавно уведомява 
ръководителя си. 
Чл. 11. (1) За всяко задържано лице се 
издава заповед за задържане на лице от 
полицейския орган, ограничил правото на 
свободно придвижване на лицето. 
(2) Заповедта за задържане се подписва от 
полицейския орган и от задържаното лице.