Държавен вестник, бр. 1, 2007 г., стр. 127

Б Р О Й  1
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  127
ренциален преобразувател на налягането DPT.
Управлението за осигуряване на нулева разлика
между наляганията в EP и в ISP се реализира от
регулатора на дебита FC1.
Разделител на потока—FD1, FD2 (фиг. 15)
В изпускателната тръба EP и в подходяща тръ-
ба за прехвърляне ТТ съответно се монтира комп-
лект от тръби на Вентури или диафрагмени разхо-
домери за осигуряване на проба, пропорционална
на пробата от неразредени отработили газове. Не-
обходима е система за контрол при пропорционал-
но разделяне на потока чрез регулиране на  наляга-
нията в ЕР и DT, съставена от два клапана за регу-
лиране на налягането PCV1 и PCV2.
Разделител на потока—FD3 (фиг. 16)
В изпускателната тръба  EP се монтира комп-
лект от тръби (многотръбен сноп) за доставяне на
пропорционална проба от неразредени отработили
газове. Една от тръбите захранва с отработили га-
зове канала за разреждане DT, докато другите зах-
ранват с отработили газове камерата за демпфира-
не DC. Тръбите имат еднакви размери (еднакви
диаметър, дължина и радиус на огъване) така, че
разделянето на отработилите газове да зависи от
общия брой на тръбите. Необходима е система за
контрол за пропорционално разделяне на потока,
като се поддържа нулева разлика между налягани-
ята на изхода от снопа тръби в DC и на изхода на
ТТ. При тези условия скоростта на отработилите
газове в EP е пропорционална на тази в FD3, а
потокът в ТТ е постоянна част от потока на отра-
ботилите газове. Двете точки се свързват с дифе-
ренциалния преобразувател на налягане DPT. Уп-
равлението за осигуряване на нулевата разлика в
наляганията се реализира с помощта на регулатора
на дебита FC1.
Анализатори на отработилите газове—EGA
(фиг. 12, 13, 14, 15 и 16)
Могат да се използват анализатори на CO2 или
NOx (само при метода с баланс на въглерода CO2).
Анализаторите се калибрират по същия начин, как-
то и анализаторите за измерване емисиите на газо-
ве. Могат да се използват един или повече анали-
затори за определяне на разликите между концен-
трациите. Точността на системите за измерване е
такава, че точността на GEDFW,i да е ± 4 %.
Тръба за прехвърляне—ТТ (фиг. 10 до 18)
Тръбата за прехвърляне:
—е колкото е възможно по-къса и дължината є
не надвишава 5 m;
—има диаметър, равен или по-голям от диаме-
търа на сондата, но не повече от 25 mm;
—се поставя в оста на канала за разреждане и е
насочена по потока.
Когато дължината на тръбата е 1 m или по-мал-
ка, тя се термоизолира с материал с максимален
коефициент на топлопроводност 0,05 W/m.K и ради-
ална дебелина на изолацията, съответстваща на ди-
аметъра на сондата. Когато тръбата е с дължина,
по-голяма от 1 m, тя се термоизолира и подгрява до
минимална температура на стените 523 K (250 °C).
Диференциален преобразувател на налягане—
DPT (фиг. 10, 11 и 16)
Използва се диференциален преобразувател на
налягането с област на измерване ± 500 Pa или по-
малка.
Регулатор на дебит—FC1 (фиг. 10, 11 и 16)
За изокинетичните системи (фиг. 10 и 11) е необ-
ходим регулатор на дебита за поддържане на нулева
разлика в наляганията между ЕР и ISP. Регулиров-
ката може да се извършва, като се управляват:
а) честотата на въртене или дебитът на аспира-
тора SB и се запазват постоянни честотата на вър-
тене или дебитът на нагнетателния вентилатор РВ
по време на всеки режим (фиг. 10);
б) работата на аспиратора SB за постоянен ма-
сов дебит на разредените отработили газове и се
регулира дебитът на нагнетателния вентилатор РВ,
което осигурява  регулировка на потока отработи-
ли газове в участъка и в края на тръбата за прех-
върляне ТТ (фиг. 11).
В случай на система с регулиране на налягането
остатъчната грешка в контура за регулиране не над-
вишава ± 3 Ра. Колебанията на налягането в канала
за разреждане не надвишават средно ± 250 Ра.
За многотръбната система (фиг. 16) е необхо-
дим регулатор на дебита за пропорционалното раз-
деляне на отработилите газове за поддържане на
нулева разлика между наляганията на изхода от
многотръбния сноп и на изхода на ТТ. Регулиров-
ката се извършва, като се управлява дебитът на
впръсквания въздух в DT на изхода на ТТ.
Клапани за регулиране на налягането—PCV1,
PCV2 (фиг. 15)
За системата с две тръби на Вентури/два диа-
фрагмени разходомера са необходими два клапана
за регулиране на налягането за пропорционално
разделяне на потока, като се регулират противона-
лягането в ЕР и налягането в DT. Клапаните се
разполагат след SP в EP и между PB и DT.
Камера за демпфиране—DC (фиг. 16)
Камерата за демпфиране се монтира на изхода
от многотръбния сноп, за да се намалят колебани-
ята на налягането в изпускателната тръба  ЕР.
Тръба на Вентури—VN (фиг. 14)
Тръбата на Вентури се монтира в канала за раз-
реждане DT за създаване на подналягане в зоната
на изхода на тръбата за прехвърляне ТТ. Дебитът
на газовете през ТТ се определя от скоростта на
изменението на потока в зоната на тръбата на Вен-
тури и основно е пропорционален на дебита на наг-
нетателния вентилатор РВ, осигуряващ постоянен
коефициент на разреждане. Тъй като скоростта на
изменение на потока зависи от температурата на
изхода от ТТ и от разликата между наляганията в
ЕР и DT, действителният коефициент на разреж-
дане е малко по-нисък при малко натоварване,
отколкото при голямо натоварване.
Регулатор на дебита—FC2 (фиг. 12, 13, 17 и 18,
по избор)
Регулаторът на дебита може да се използва за
управление на дебита на нагнетателния вентила-
тор РВ или на аспиратора SB. Той може да бъде
свързан със сигнала за дебита на отработилите
газове, на постъпващия въздух или сигналите за
потока на горивото и/или диференциалните сигна-
ли от концентрациите на CO2 или на NOx.
Когато се използва подаване на въздух под пос-
тоянно налягане (фиг. 17), FC2 управлява пряко
дебита на въздуха.
Устройство за измерване на дебит—FM1
(фиг. 10, 11, 17 и 18)
Газов брояч или друг уред за измерване на деби-
та на въздуха за разреждане. Наличието на устрой-
ство FM1 е по избор, когато вентилаторът РB е
калибриран за измерване на дебита.
Устройство за измерване на дебит—FM2
(фиг. 18)