Държавен вестник, бр. 2, 2002 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  2
дукта, могат да бъдат означени общо с термина
“други влакна”, последван от цялото процент-
но съдържание спрямо масата.
(3) Когато наименованието на влакно, кое-
то съставлява по-малко от 10 на сто от общата
маса на продукта, е точно определено, следва
да бъде посочено пълното процентно съдържа-
ние на състава на продукта.
Чл. 8. (1) При етикетиране вълнен продукт
може да бъде означен като “необработена въл-
на”, когато е съставен изключително от влак-
на, които:
1. не са включени в състава на завършен
продукт;
2. не са подложени на плетене, предене и/
или сплъстяване, освен ако това се изисква от
производството на този продукт;
3. не са повредени в процеса на производст-
во или употреба.
(2) Алинея 1 не се прилага за смеси от влак-
на (влакнести смеси), когато:
1. цялото съдържание на вълна в сместа от-
говаря на изискванията по ал. 1;
2. съдържанието на вълна в сместа е не по-
малко от 25 на сто от общата маса на сместа;
3. в случай на кардна смес вълната е приме-
сена с още едно друго влакно.
(3) В случаите по ал. 2 трябва да се посочва
пълното процентно съдържание на влакната в
състава на продукта.
(4) В случаите по ал. 1 и 2 съдържанието на
влакнести примеси, допуснато по технически
причини, не може да е по-голямо от 0,3 на сто,
включително за вълнени продукти, подложени
на процес на кардиране.
Чл. 9. При етикетиране на продукти, имащи
чиста памучна основа и чист ленен вътък, в
които процентното съдържание на вътъка пред-
ставлява не по-малко от 40 на сто от общата
маса на неоразмерения плат, може да се ползва
наименованието “памучно-ленена смес”, като
то се придружава от спецификация на състава
“чиста памучна основа—чист ленен вътък”.
Чл. 10. Наименованията “смеси от влакна”
(“влакнести смеси”) и “неспецифициран текс-
тилен състав” могат да бъдат използвани за
продукти, чийто състав трудно може да се опре-
дели по време на производствения процес.
Чл. 11. (1)  В случаите, когато текстилни
продукти, предназначени за потребител, имат
процентно съдържание на състава в съответст-
вие с изискванията на чл. 5, 6, 8 и 9:
1. се допуска съдържание на примеси от дру-
ги влакна до 2 на сто от общата маса на текс-
тилния продукт, при положение че това съдър-
жание се налага по технически причини и не е
добавено съгласно установената практика за
производство; за текстилни продукти, преми-
нали през процес на кардиране, съдържанието
на примеси от други влакна може да е до 5 на
сто от общата маса на продуктите, без да се
нарушава изискването на чл. 8, ал. 4;
(2) Лицата по ал. 1 трябва да гарантират
съответствието на информацията, давана чрез
етикетирането, с изискванията на наредбата по
отношение на наименованията и описанието на
продуктите.
(3) Търговците трябва да продават само тек-
стилните продукти, етикетирани в съответст-
вие с изискванията на наредбата.
Раздел  II
Изисквания към наименованията
на текстилните продукти
Чл. 4. (1) При етикетиране на текстилни
продукти трябва да се ползват само наименова-
нията на текстилни влакна, определени в при-
ложение № 1.
(2) На всяко наименование на текстилно
влакно трябва да съответства описанието, по-
сочено в приложение № 1.
(3) Наименованията от приложение № 1 не
могат да се използват като основна част, като
прилагателно или като корен на дума в наиме-
нованието на друго влакно.
(4) Думата “коприна” не може да се използ-
ва за означаване на формата или друго отделно
качество на прежди и/или текстилни влакна.
Чл. 5. (1) За състава на текстилен продукт не
могат да се ползват определения “100 %”, “чист”,
“изцяло” или друг подобен термин, когато про-
дуктът не е съставен само от посоченото влакно.
(2) Текстилен продукт може да съдържа
най-много до 2 на сто от масата си друг вид
влакна (примеси), при условие че това коли-
чество съществува по технически причини и
не е добавено съгласно установената практи-
ка за производство.
(3) За текстилни продукти, преминали през
процес на кардиране, се допуска съдържание на
примесите по ал. 2 до 5 на сто.
Чл. 6. При етикетиране за означаване на
текстилен продукт, съставен от две или повече
влакна, едно от които съставлява най-малко 85
на сто от общата маса, трябва да се ползва:
1. наименованието на това влакно, послед-
вано от неговото процентно съдържание от
общата маса, или
2. наименованието на това влакно, послед-
вано от думите “85 на сто минимум”, или
3. пълното процентно съдържание на про-
дукта.
Чл. 7. (1) При етикетиране за означаване на
текстилен продукт, съставен от две или повече
влакна, когато никое от тях не съставлява пове-
че от 85 на сто от общата маса, трябва да се
ползва наименованието и процентното съдър-
жание на не по-малко от две от основните влак-
на в продукта, последвано от наименованията
на другите съставни влакна в низходящ ред по
маса, със или без тяхното процентно съдържа-
ние спрямо масата.
(2) Влакната, които поотделно съставляват
по-малко от 10 на сто от общата маса на про-