Държавен вестник, бр. 100, 2015 г., стр. 119

БРОЙ  100	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  119  
на 15.07.2014 г. по вх. № 04-00-22, към съдър-
жанието на което и датата на постъпване в 
министерството без основание с обжалваното 
решение са предявени изисквания. С него не се 
правят предложения и не се дават становища 
по проекта на нормативен административен 
акт по смисъла на чл. 26, ал. 2 ЗНА, а се 
обръща внимание за внасянето му в Минис-
терския съвет, без да е спазено изискването 
на чл. 78, ал. 2 ЗЧСИ. С оглед предписанието 
на посочената разпоредба с писмото се прави 
предложение за създаването на работна гру-
па между представители на Министерството 
на правосъдието и КЧСИ и свидетелства за 
готовността на последната за изпълнение на 
съгласувателната процедура.
Следователно обективира се съществено 
нарушение на установено в закона специал-
но процедурно правило, разписано в чл. 78, 
ал. 2 ЗЧСИ, при което нарушена се явява 
норма – гаранция на принципа за съгласува-
ност. Ако нарушението не беше допуснато, е 
било възможно създаване и приемане на до-
пълнение в тарифата с различно съдържание. 
Преценката на законодателя при приемането 
на закона е била, че за създаването на тарифа 
по чл. 78, ал. 2 ЗЧСИ, респективно нейното 
изменение или допълнение, е необходимо 
ефективно взаимодействие на министъра на 
правосъдието с Камарата, което се изразява 
в съгласуване на неговото предложение преди 
изготвяне на проект и с оглед на това.
На следващо място по делото е установено, 
че проектът е внесен за обсъждане и приема-
не в Министерския съвет ведно с доклад, но 
неправилен е изводът, обективиран в обжал-
вания съдебен акт относно съответствие на 
съдържанието на този доклад с чл. 28, ал. 2 
ЗНА. Установява се, че в него е посочена като 
цел, която стои пред предложеното допълнение 
в тарифата и резултат от него – уеднаквяване 
регламентацията на събираните от частните 
и държавните съдебни изпълнители такси за 
изпълнение на парични вземания в хипоте-
зата на извършено от длъжника доброволно 
плащане в срока за доброволно изпълнение. 
Като причина, която налага приемането на 
предложеното допълнение, може да се извлече 
възлагането на различни разноски в тежест 
на длъжника според това, дали изпълнител-
ното дело е образувано пред държавен, или 
пред частен съдебен изпълнител. Докладът 
не дава отговор защо се преследва целта да 
бъдат уеднаквени двата режима, защо именно 
по този начин и какви са причините, които 
налагат това, включително в контекста на 
историческия преглед на нормативната уредба 
на таксите по изпълнението. 
В доклада е налице и позоваване на писмо 
на заместника на председателя и ръководител 
на Гражданска колегия на Върховния касаци-
онен съд, но не е точно посоченото, че пред-
ложението, което се съдържа в писмото, е за 
уеднаквяване на регламентацията и е напра-
вено „… с оглед разпоредбата на чл. 78, ал. 2 
от Закона за частните съдебни изпълнители“. 
По същество така отразеното внушава, че това 
предложение е за изменение на тарифата към 
ЗЧСИ и привеждането є в съответствие с Тари-
фата за държавните такси, които се събират от 
съдилищата по ГПК. Видно от съдържанието 
на писмото, с него всъщност е предоставена 
на преценката на министъра на правосъдието 
необходимостта от промени в нормативната 
уредба, които да уеднаквят регламентацията 
на събираните от държавните и от частните 
съдебни изпълнители такси за изпълнение на 
парични вземания в хипотезата на извършено 
от длъжника доброволно плащане в срока за 
доброволно изпълнение. В предложението не 
се конкретизира коя от двете тарифи следва 
да се измени и съобрази с другата. 
Към доклада е приложена финансова обо-
сновка по приложение № 2.2 съгласно чл. 35, 
ал. 1, т. 4, буква „б“ УПМСНА, доколкото 
според изложеното предложеният проект не 
оказва пряко или косвено въздействие върху 
държавния бюджет, но не се съдържа поясне-
ние защо се приема, че проектът не води до 
такова, въпреки че се касае за несъбиране на 
такси и предвид техния характер. Докладът не 
съдържа и анализ за резултатите от приложе-
нието на действащите и действалите тарифи, 
който да бъде съобразен при преценка на 
очакваните резултати (чл. 28, ал. 2, т. 4 ЗНА 
и чл. 35, ал. 2, т. 4 УПМСНА), включително 
при изготвянето на финансовата обосновка. 
Гореизложеното дава основание цялостното 
съдържание на доклада да се прецени от на-
стоящия състав като формално и направено 
при незачитане на прогласените в чл. 26, ал. 1 
ЗНА принципи на обоснованост, стабилност 
и откритост. Нарушението е съществено и 
доколкото практически мотиви не са изложени 
в съответствие с изискванията на чл. 28, ал. 2 
ЗНА, Министерският съвет не е следвало да 
пристъпва към обсъждане на проекта (чл. 28, 
ал. 3 ЗНА).
В обжалваното решение е направен и 
необоснован на доказателствата по делото 
фактически извод, че постъпилите по про-
екта становища, публикувани на Портала за 
обществени консултации, от Красен Станчев 
и БТПП са обсъдени „…при приемане на по-
становлението“. Направен е и неправилният 
правен извод за спазване на процедурните 
изисквания на чл. 77 АПК.
Съгласно разпоредбата на чл. 77 АПК 
компетентният орган издава нормативния ад-
министративен акт, след като обсъди проекта 
заедно с представените становища, предложе-
ния и възражения. В случая органът – адре-
сат на разпоредбата, е Министерският съвет, 
който е различен от вносителя на проекта. 
От направената справка в съдържанието 
на стенографския запис от заседанието на