Държавен вестник, бр. 84, 2003 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  84
(2) Признаването и изпълнението на реше-
ние на друга държава—страна по Люксембург-
ската конвенция, се отказва и в случаите по чл. 8
и 9, когато са налице предпоставките по чл. 10,
ал. 1 от конвенцията.
(3) Признаването и изпълнението на реше-
нието се допуска само и доколкото то е изпъл-
няемо в държавата, където е постановено.
Чл. 307д. Доколкото няма особени правила
за това производство, прилагат се правилата на
общото исково производство.”
§ 8. Създава се чл. 423а:
“Чл. 423а. (1) Правилата на тази глава се при-
лагат при принудително изпълнение на съдеб-
но решение относно родителските права и мер-
ките и относно личните отношения между ро-
дители и деца.
(2) Алинея 1 се прилага и при изпълнение на
съдебните решения по глава тридесет и втора
“а” и част седма.”
§ 9. След чл. 501 се създава част седма:
“ЧАСТ СЕДМА
ПРОИЗВОДСТВО ЗА ВРЪЩАНЕ НА ДЕТЕ
ИЛИ ЗА УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРАВОТО НА
ЛИЧНИ ОТНОШЕНИЯ
Чл. 502. (1) Молбата за връщане на дете или
за упражняване на правото на лични отноше-
ния по Хагската конвенция за гражданските
аспекти на международното отвличане на деца,
наричана по-нататък “Хагската конвенция”, се
разглежда от Софийския градски съд в открито
заседание, в което участват:
1. Министерството на правосъдието или ли-
цето, направило искането;
2. заинтересуваните лица;
3. прокурор.
(2) В производството по ал. 1 дирекция “Со-
циално подпомагане” към общината по насто-
ящия адрес на детето дава становище. Съдът
изслушва детето съгласно чл. 15 от Закона за
закрила на детето.
(3) Министерството на правосъдието пред-
ставлява молителя, когато молбата е подадена
чрез него. То може да определи представител,
който да действа от негово име.
Чл. 503. Съдът може по направено искане
или служебно да определи подходяща привре-
менна мярка за закрила на детето с цел предот-
вратяване на по-нататъшни опасности за дете-
то или вреди за страните.
Чл. 504. (1) Съдът се произнася с решение в
30-дневен срок от постъпването на молбата.
(2) В производството по ал. 1 съдът не раз-
глежда по същество въпроса за упражняването
на родителските права.
Чл. 505. (1) Решението на Софийския град-
ски съд подлежи на обжалване пред Софийския
апелативен съд от лицата по чл. 502, ал. 1.
(2) Жалбата се подава чрез Софийския град-
ски съд в 14-дневен срок при условията на чл. 197.
(3) В 30-дневен срок от постъпването на
жалбата съдът се произнася с решение, което е
окончателно.
Чл. 506. В това производство съдът може по
своя инициатива да събира доказателства, как-
то и да подпомага страните за упражняване на
техните процесуални права.
Чл. 507. Ако чуждестранният съд приложи
чл. 15 от Хагската конвенция, компетентният бъл-
гарски орган за установяване на неправомерността
на прехвърлянето или задържането на дете е съ-
дът, който е разгледал или разглежда въпросите
относно родителските права, или Министерство-
то на правосъдието, когато тези въпроси не са
били предмет на съдебно производство.”
§ 10. В § 9 от преходните разпоредби думите
“чл. 339, буква “в” се заменят с “чл. 339, буква “ж”.
Заключителни разпоредби
§ 11. В чл. 35, ал. 1 от Закона за адвокатурата
(обн., ДВ, бр. 80 от 1991 г.; изм., бр. 104 от 1996 г.,
бр. 59 от 1998 г., бр. 61 от 2000 г.) се създава т. 3:
“3. лица, подали молба за признаване или
допускане на изпълнение на решение в случаи-
те, предвидени в Европейската конвенция за
признаване и изпълнение на решения за упраж-
няване на родителски права и възстановяване
упражняването на родителските права от 1980 г.”
§ 12. В чл. 5 от Закона за държавните такси
(обн., Изв., бр. 104 от 1951 г.; изм. и доп., бр. 89 от
1959 г., бр. 21 от 1960 г.; ДВ, бр. 53 от 1973 г., бр. 87
от 1974 г., бр. 21 от 1975 г., бр. 21 от 1990 г., бр. 55
от 1991 г., бр. 100 от 1992 г., бр. 69 и 87 от 1995 г.,
бр. 37, 100 и 104 от 1996 г., бр. 82 и 86 от 1997 г.,
бр. 133 от 1998 г., бр. 81 от 1999 г., бр. 97 от 2000 г.,
бр. 62, 63 и 90 от 2002 г.) се създава буква “с”:
“с) случаите, предвидени в международни до-
говори, които са в сила за Република България.”
§ 13. В чл. 26 от Закона за Върховния адми-
нистративен съд (обн., ДВ, бр. 122 от 1997 г.;
изм., бр. 133 от 1998 г. и бр. 95 от 1999 г.) се пра-
вят следните изменения и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
“(2) Съдът се произнася с решение в 14-дне-
вен срок от постъпване на жалбата срещу отка-
за на Министерството на правосъдието да при-
еме молба по Европейската конвенция за приз-
наване и изпълнение на решения за упражнява-
не на родителски права и възстановяване уп-
ражняването на родителските права от 1980 г. и
Хагската конвенция за гражданските аспекти
на международното отвличане на деца от 1980 г.
Решението на съда е окончателно.”
§ 14. В чл. 136з от Семейния кодекс (обн., ДВ,
бр. 41 от 1985 г.; изм., бр.11 от 1992 г.; попр., бр. 15
от 1992 г.; изм., бр. 63 от 2003 г.) се създава ал. 3:
“(3) По тези производства участието на про-
курор е задължително.”
§ 15. В § 15 от преходните и заключителните
разпоредби на Закона за приватизация и след-
приватизационен контрол (обн., ДВ, бр. 28 от
2002 г.; изм., бр. 78 от 2002 г., бр. 20 и 31 от 2003 г.,
бр. 39 от 2003 г.—Решение № 5 на Конституцион-
ния съд от 2003 г.; изм., бр. 46 от 2003 г.) се създа-
ва изречение второ: “Висящите съдебни дела към
19 март 2002 г. се продължават от Агенцията за
следприватизационен контрол до тяхното при-
ключване във всички инстанции, а прекратените
на основание липсващо правоприемство произ-
водства се възобновяват служебно от съда.”